УХВАЛА

01 квітня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/3984/19 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Бенедисюка  І.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги приватного підприємства "Агрохім",
на рішення господарського суду міста Києва від 23.10.2019 та
постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2020
за позовом приватного підприємства "Агрохім",
до товариства з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд"
про стягнення 4  849  498,37  грн.,

ВСТАНОВИВ:

06.03.2020 (згідно з відміткою на конверті) приватне підприємство "Агрохім", (далі - ПП  "Агрохім", скаржник) звернулося до Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 23.10.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 (дата складення повного тексту постанови 17.02.2020) зі справи №  910/3984/19; ухвалити в справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не передаючи справу на новий розгляд.

Касаційна скарга ПП "Агрохім" не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1)  якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2)  якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3)  якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4)  якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

В той же час, підстави касаційної скарги ПП "Агрохім" є неузгодженими. Скаржник спочатку посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а потім, заперечуючи первинний аргумент, вказує про застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові норми права без врахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду. При цьому, скаржник не посилається на відповідну постанову Верховного Суду.

Верховний Суд, перевіривши наведені скаржником доводи касаційної скарги, зазначає, що вони не відповідають вимогам пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України та абзацу 1 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки не містять конкретних підстав для оскарження рішення господарського суду міста Києва від 23.10.2019 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 зі справи №  910/3984/19, а наведені підстави протирічать одна одній.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" [у редакції, що діяла на час подання (2019 рік) даної позовної заяви] ставку судового збору за подання позовної заяви майнового характеру встановлено: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01  січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" у 2019 році з 1  січня встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб  1  921  грн.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що позов у справі №  910/3984/19 подано про стягнення боргу у сумі 4  408  634,88  грн. та штрафу у сумі 440  863,49  грн., а всього 4  849  498,37  грн. за невиконання умов договору поставки комплектів для внесення мікрогранульованих добрив на сівалку від 06.01.2016 №  01/01-16.

Отже, з урахуванням викладеного та беручи до уваги майновий характер спору, при поданні касаційної скарги, мав бути сплачений судовий збір за одну майнову вимогу, що складає 145  484,94  грн. [72  742,47  грн. (1,5 відсотка ціни позову за майнову вимогу) х 200%].

Всупереч зазначеним вимогам до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд касаційної інстанції зазначає, що ПП "Агрохім" необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі у сумі 145  484,94  грн., за реквізитами рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:
- Отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102;
- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;
- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
- Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007;
- Код класифікації доходів бюджету: 22030102;
- Найменування податку, збору, платежу: "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".

Суд також вважає за необхідне звернути увагу ПП  "Агрохім" на те, що не усунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.

З урахуванням наведеного касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Касаційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.  Касаційну скаргу приватного підприємства "Агрохім" на рішення господарського суду міста Києва від 23.10.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 зі справи №  910/3984/19 залишити без руху.

2.  Надати приватному підприємству "Агрохім" строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю не більше 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м.  Київ, вул.  О.  Копиленка,  6.

3.  Роз`яснити приватному підприємству "Агрохім", що в разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                    І. Бенедисюк