ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16 червня 2020 року           справа №805/788/18-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєв Е.Г., суддів Арабей Т.Г., Гайдара А.В., секретаря судового засідання Сухова М.Є., за участю представника позивача Шандиба І.О., представника відповідача Пономарьова А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області  на ухвалу  Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 р. у справі № 805/788/18-а (головуючий І інстанції Кониченко О.М.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКОН ЛТД"  до  Головного управління ДПС у Донецькій області  про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,- 
                                                         ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «МАКОН ЛТД» (далі – позивач, ТОВ «МАКОН ЛТД») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області, в якому просило: визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 18 лютого 2018 року № 0000341413,  № 0000351413, № 0000361413, № 0000801405.
10 грудня 2019 року представник позивача надав через канцелярію суду клопотання про призначення судово-економічної експертизи для з`ясування питань, що потребують спеціальних знань у сфері бухгалтерського та податкового обліку. Проведення експертизи просив доручити судовому експерту Кузнєцовій Галині Олександрівні.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року було задоволено клопотання ТОВ «МАКОН ЛТД`про проведення судово-економічної експертизи у справі №805/3239/18-а, призначено судово-економічну експертизу, зупинено провадження у справі.
Відповідач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та поновити провадження у справі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскаржені податкові повідомлення-рішення прийнято за порушення позивачем вимог податкового законодавства, які встановлені під час проведення документальної планової перевірки, за результатами якої було складено акт. Акт містить детальний опис виявлених порушень з посиланням на фактичні обставини, первинні документи бухгалтерського обліку та нормативно-правові акти. Апелянт вважає, що для вирішення справи відсутні обставини для з`ясування яких необхідні спеціальні знання у сфері іншій ніж право.
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року замінено в адміністративній справі № 805/788/18-а відповідача - Головне управління ДФС у Донецькій області на Головне управління ДПС у Донецькій області.
Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував.
Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати винесені відповідачем податкові повідомлення-рішення від 18 лютого 2018 року: 
№ 0000341413 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток, за основним платежем в розмірі 3499410 грн, за штрафними санкціями в розмірі 874852,50 грн, яке прийнято на підставі встановлених актом перевірки № 830/05-99-14-13-20334631 від 14.12.2017 порушень позивачем вимог п. 44.1, 44.2 ст.44, пп.134.1.1 п 134.1 ст.134 ПК України, ч.2 ст.3 розділу ІІ, ч.1 ст.11 розділу IV Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність України» та п.3 розділу ІІІ  П(С)БО № 1, затвердженого Наказом Міністрерства фінансів України від 07.02.2013 № 73; 
№ 0000351413 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 2333607 грн та штрафними санкціями в розмірі 583401,75 грн, яке прийнято на підставі встановлених актом перевірки № 830/05-99-14-13-20334631 від 14.12.2017 порушень позивачем вимог п.14.1.181 п.14.1 ст.14, п. 198.1,  198.3, ст. 198 ПК України;  
№ 0000361413 про зменшення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту за вересень 2017 року в розмірі 1313792 грн, яке прийнято на підставі встановлених актом перевірки № 830/05-99-14-13-20334631 від 14.12.2017 порушень позивачем вимог п.14.1.181 п.14.1 ст.14, п. 198.1,  198.3, ст. 198 ПК України;  
№0000801405 у частині застосування штрафних санкцій в розмірі 49500 грн, яке прийнято на підставі встановлених актом перевірки № 830/05-99-14-13-20334631 від 14.12.2017 порушень позивачем вимог п. 5 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та п.2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637, а саме: несвоєчасне оприбуткування операцій № 3000013532р/2 від 17.08.2015 на підставі фіскального звітного чеку № 0406 від 10.02.2016.
Як вбачається, вказані вище рішення прийняті відповідачем на підставі висновків Акту перевірки № 830/05-99-14-13-20334631 від 14.12.2017.
З метою повного і всебічного з`ясування обставин справи, а також враховуючи обсяг наданих на дослідження суду доказів по справі, судом на вирішення судово-економічної експертизи поставлені наступні питання:
1.) Чи підтверджуються окументально висновки акту   №830/05-99-14-13-20334631 від 14.12.2017 р. в частині порушення ТОВ “МАКОН ЛТД” п. 14.1.181 п.14.1 ст.14, п. 198.1, п. 198.3, ст. 198 Податкового кодексу України, що стало підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення за формою Р №0000351413 від 18.01.2018 р. про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 2333607 грн. та штрафними санкціями в розмірі 583401,75 грн.;
2.) Чи  підтверджуються документально висновки Акту  №830/05-99-14-13-20334631 від 14.12.2017 р. в частині порушення ТОВ “МАКОН ЛТД” п. 14.1.181 п.14.1 ст.14, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, що стало підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення за формою В4 №0000361413 від 18.01.2018 р. про зменшення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту, за вересень 2017р. в розмірі 1 313 792 грн.;
3.) Чи підтверджуються документально висновки Акту №830/05-99-14-13-20334631 від 14.12.2017 р. в частині порушення ТОВ “МАКОН ЛТД” п. 44.1, 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, ч. 2 ст. 3 розд. II, ч. 1 ст. 11 розд. IV Закону України від 16.07.1999 №996-ХІУ “Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні” та п. 3 розд. III П(С)БО №1, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 р. № 73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.02.2013 р., що стало підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення форми Р №0000341413 від 18.01.2018 р. про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток: за основним платежем в розмірі 3499410 грн., за штрафними санкціями в розмірі 874 852,50 грн.;
4.) Чи підтверджуються документально висновки Акту №830/05-99-14-13-20334631 від 14.12.2017 р. в частині порушення ТОВ “МАКОН ЛТД” пункту 5 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” та пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.04 р. № 637, а саме: несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів 09.02.2016р. у сумі 9900,00 грн. у книзі обліку розрахункових операцій №3000013532р/2 від 17.08.15 р. на підставі фіскального звітного чеку №0406 від 10.02.16 р., що стало підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення форми за формою С № 0000801405 від 18.01.2018р. у частині застосування штрафних санкцій в розмірі 49500 грн.
Підставою для прийняття судом в порядку ч.1 ст.102, п.4 ч.2 ст.236 КАС України процесуального рішення про призначення по справі судово-економічної експертизи та зупинення провадження до одержання судом її результатів слугував висновок про те, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи потребуються спеціальні знання у галузі економіки.
Відповідно до ч.1 та 2 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно із ч. 1, 3-6 ст. 102 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.
При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.
Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.
За змістом положень ч.ч.1 та 3 ст.103 Кодексу адміністративного судочинства України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).
Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Відповідно до роз`яснень, наведених у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997р. «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», є неприпустимим призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду (зокрема щодо вини, неосудності чи недієздатності особи тощо).
Відповідно до п.1, 1.1 розділу ІІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), експертиза документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності
Основними завданнями експертизи документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності є визначення: документальної обґрунтованості розміру нестачі або надлишків товарно-матеріальних цінностей і грошових коштів, періоду і місця їх утворення; документальної обґрунтованості оформлення операцій з одержання, зберігання, виготовлення, реалізації товарно-матеріальних цінностей, у тому числі грошових, основних засобів, надання послуг; документальної обґрунтованості відображення в обліку грошових коштів, цінних паперів; документальної обґрунтованості відображення в обліку операцій з нарахування та виплати заробітної плати, інших виплат; відповідності нормативно-правовим актам відображення в податковому обліку доходів та витрат за фінансово-господарськими операціями, що підлягають оподаткуванню податком на прибуток; відповідності нормативно-правовим актам відображення в податковому обліку податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість.
Проведення ревізійних дій (визначення експертами-економістами будь-яких економічних показників без попереднього проведення документальних перевірок фінансово-господарської діяльності суб`єктом контролю) не належить до завдань економічної експертизи.
За п. 2, 2.1 розділу ІІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), експертиза документів про економічну діяльність підприємств й організацій
Основними завданнями експертизи документів про економічну діяльність підприємств й організацій є: 1) проведення аналізу: показників фінансово-економічного стану (платоспроможності, фінансової стійкості, прибутковості тощо) підприємства/організації; структури майна та джерел його придбання; 2) визначення: документальної обґрунтованості розрахунків з дебіторами і кредиторами; документальної обґрунтованості аналізу складу витрат; документальної обґрунтованості розрахунків у разі приватизації й оренди майна, що приватизується; документальної обґрунтованості розрахунків частки майна у разі виходу учасника зі складу засновників; документальної обґрунтованості розрахунків втраченого заробітку (від несвоєчасної виплати компенсації заподіяної шкоди у разі втрати працездатності та в інших випадках); документальної обґрунтованості цільового витрачання бюджетних коштів; документальної обґрунтованості розрахунків втраченої вигоди.
Вирішення питань щодо дотримання комітетами з конкурсних торгів вимог законодавства, що регламентує проведення закупівлі товарів (робіт, послуг) за державні кошти, не належить до завдань судово-економічної експертизи.
Вирішення питань щодо документальної обґрунтованості збитків показниками фінансової звітності підприємства/організації за певний період (визнання поточної дебіторської заборгованості безнадійною) не належить до завдань економічної експертизи.
З матеріалів справи вбачається, що предметом доказування в даній справі є правовірність дій податкового органу в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток та податку на додану вартість, зменшення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту та застосування штрафних санкцій за несвоєчасне оприбуткування операцій на підставі фіскального звітного чеку, спірними податковими повідомленнями-рішеннями.
Суд, оцінюючи в сукупності вищезазначене, з урахуванням вказаних позивачем підстав для призначення експертизи, великого обсягу первинних документів за спірними господарськими операціями, дійшов до висновку, що в суду першої інстанції були достатні і належні підстави для призначення по справі судово-економічної експертизи, при цьому для з`ясування правильності висновків податкового органу або їх документального спростування необхідні спеціальні знання у сфері бухгалтерського (податкового) обліку, без яких встановити відповідні обставини неможливо.
Також, проведення по справі експертизи з наведених питань сприятиме глибшому та повному дослідженню спірних питань по справі, всебічному дослідженню первинних документів платника податків, висловлення позиції експерта, що створює передумови для прийняття судом вірного та обґрунтованого рішення по справі.
Питання поставлені на вирішення експертизи, сформульовані судом першої інстанції вірно, з урахуванням Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 щодо проведення економічної експертизи.
З урахуванням викладеного, з метою забезпечення додержання вимог статті 129 Конституції України, всебічного та об`єктивного розгляду адміністративної справи для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення даної адміністративної справи і потребують спеціальних знань, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення клопотання представника позивача та призначення судово-економічної експертизи.
Суд не приймає посилання апелянта на безпідставне призначення судової економічної експертизи у даній справі, оскільки з огляду на положення статті 102 КАС України, питання відносно необхідності призначення економічної експертизи у справі вирішується судом, який розглядає справу, з метою дослідження обставин, що мають значення для справи. 
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статтями 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                           ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області  на ухвалу  Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 р. у справі № 805/788/18-а - залишити без задоволення.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 р. у справі № 805/788/18-а - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду.
Повне судове рішення складено та підписано 16 червня 2020 року

Суддя-доповідач                                                                                    Е.Г. Казначеєв

Судді                                                                                                     Т.Г. Арабей

                                                                                                            А.В. Гайдар