Справа № 143/1220/18
Провадження № 22-ц/801/653/2020
Категорія: 39
Головуючий у суді 1-ї інстанції Марченко Л. В.
Доповідач:Сало Т. Б.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року	Справа № 143/1220/18	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Ковальчука О.В., Якименко М.М., секретар Кирилюк Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Погребищенського районного суду Вінницької області від 17 січня 2020 року про закриття провадження, постановлену суддею Марченко Л.В. у м. Погребище, повна ухвала виготовлена 23 січня 2020 року, в цивільній справі за позовом   ОСОБА_1 до Спичинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області, ОСОБА_2 , про визнання недійсними та скасування рішень органу місцевого самоврядування,
встановив:
У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила: 
- визнати недійсним та скасувати рішення Спичинецької сільської ради №438 від 17.07.2018 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки ОСОБА_2 , яка розташована на території Спичинецької сільської ради в АДРЕСА_1 , загальної площі 0, 5400 га, в тому числі 0,2500 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,2900 га для ведення особистого селянського господарства; 
- визнати недійсним та скасувати рішення Спичинецької сільської ради №441 від 28.09.2018 про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу в приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки, кадастровий номер 0523486400:09:005:0055, площею 0,25 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; та земельної ділянки, кадастровий номер 0523486400:09:005:0056, площею 0,29 га, цільове призначення: для особистого селянського господарства, які розташовані у АДРЕСА_1 .
Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 17 січня 2020 року задоволено клопотання представника відповідача - адвоката Маліцького М. В. та закрито провадження у даній справі.
Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Скарга мотивована тим, що у разі прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про надання у власність земельної ділянки оспорювання цього права власності має вирішуватися у порядку цивільного судочинства, оскільки виникає спір про цивільне право; суд першої інстанції прийшов до хибного висновку, що спір, який є предметом даного розгляду є публічно-правовим; оскарження рішень органу місцевого самоврядування про передачу у приватну власність земельної ділянки пов`язане із захистом позивачем цивільного права у спорі щодо нерухомого майна з іншою особою.
Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с.33 т.1).
Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 11.07.2007 визнано ОСОБА_1  право у порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) розміром 3,78 га, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Лесі Українки с. Спичинці Погребищенського району Вінницької області, що належала ОСОБА_3 , та право власності у порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 3,1052 га, що розташована на території Спичинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області, та належала ОСОБА_3 на праві власності (а.с.19 т.1).
Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 22.11.2011 визнано за  ОСОБА_1  право приватної власності на садибу (житловий будинок, загальною площею 52,5 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 брата ОСОБА_3 (а.с.20 т.1).
Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 22.11.2017 визначено ОСОБА_2  додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.21 т.1).
Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 13.03.2018 скасовано згадане рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 11.07.2007 (а.с.22-24) та постановою Апеляційного суду Вінницької області від 07.06.2018 скасовано рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 22.11.2011 (а.с.25-27 т.1).
Постановою апеляційного суду Вінницької області від 23.05.2018 скасовано рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 22.11.2017 (а.с.28-31 т.1).
Рішенням 52 позачергової сесії сьомого скликання Спичинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області від 17.07.2018 №438 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки ОСОБА_2 , яка розташована на території Спичинецької сільської ради в с АДРЕСА_1 27, загальною площню 0,5400 га, в тому числі 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд, та 0,2900 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.14 т.1).
Рішенням Спичинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області від 29.08.2018 №441 54 сесії 7 скликання затверджено технічну документацію із землеустрою ОСОБА_2 щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), кадастровий номер 0523486400:09:005:055 площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 , та кадастровий номер 0523486400:09:005:056, площею 0,2900 га для ведення особистого селянського господарства АДРЕСА_1 .Широкий берег, та надано у власність ОСОБА_2 вказані земельні ділянки (а.с.159 т.1).
Як слідує із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №136386619 від 03.09.2018, на момент звернення до суду із даним позовом (07.09.2018), житловий будинок по АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належав ОСОБА_1  (а.с.11 т.1).
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №137785998 від 14.09.2018, право власності ОСОБА_1 на вказаний житловий будинок припинено 11.09.2018 (а.с.63 т.1).
Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 05.11.2018, яке залишено без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 20.12.2018, визначено   ОСОБА_1  додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с.81-85 т.1).
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції прийшов до висновку, що спір, який є предметом даного розгляду є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції, а тому справа за позовом до такого суб`єкта належить до компетенції адміністративного суду.
Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Виникнення спірних правовідносин у даній справі зумовлено незгодою позивачки з рішеннями сільської ради про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу земельних ділянок у власність відповідача ОСОБА_2 .
Крім того, з описаних вище обставин, зокрема судових рішень, вбачається наявність спору між позивачем та відповідачем з приводу нерухомого майна (житлового будинку та земельних ділянок), і спірні правовідносини виникли у зв`язку із спадкуванням нерухомого майна, точніше – правом сторін на спадкове майно. Дані правовідносини мають тривалий характер, і в дані відносини, в основі яких лежить право на спадкування майна, на думку позивача, включилася сільська рада, яка оспорюваними рішеннями порушує його право на спадкування, яке він захищає з 2007 року.
За позицією ОСОБА_1 , оскаржуваними рішеннями органу місцевого самоврядування порушені її права та інтереси, оскільки спірна земельна ділянка знаходиться під житловим будинком, розташованим по АДРЕСА_1 , який входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 , на яку вона претендує. 
Тобто підстави позову фактично зводяться до оспорювання в цілому правомірності надання відповідачу у приватну власність земельних ділянок, оскільки, на думку позивачки, станом на день подання заяви про надання дозволу на розробку технічної документації та станом на день прийняття оскаржуваних рішень ОСОБА_2 не мала права власності на житловий будинок, а тому, оскільки земельна ділянка не перебувала в її користуванні, то не може набуватися нею у власність.
Предметом розгляду в цій справі є законність та підставність набуття відповідачем права власності на землю, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин. 
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів..
Згідно з п. 10 ч. 1 ст.16 ЦК України, одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Суд визнає незаконним і скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий, зокрема, органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (ч. 1 ст. 21 ЦК України).
У постанові від   05.11.2019  у справі   №906/392/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла до висновку, що якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової або службової особи, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів у відповідності до положень статті 21 ЦК України.
Таким чином, предметом розгляду в цій справі є не стільки дії та рішення органу місцевого самоврядування, як суб`єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, скільки приватний інтерес позивача та відповідача щодо набуття права власності на житловий будинок та, в подальшому, на земельну ділянку, на якій знаходиться даний будинок, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.
Також колегія суддів звертає увагу на постанову Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року в справі № 352/1414/15-ц, відповідно до якої розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває або позбувається речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.
У даній справі позивач оскаржує правомірність як рішення щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, так і набуття відповідачем права власності на них, тобто між сторонами існує спір щодо речового права на землю, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.  
Суд першої інстанції наведеного не врахував, невірно застосував положення п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, що призвело до неправильного вирішення питання.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала на підставі ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382-384, 389 ЦПК України, 
постановив:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Погребищенського районного суду Вінницької області від 17 січня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 квітня 2020 року.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

М.М. Якименко