ПОСТАНОВА
Іменем України

15 травня 2020 року 
Київ
справа №826/4880/15
адміністративне провадження №К/9901/37737/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Продакшн Філм» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.12.2016 (суддя - Іщук І.О.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від  14.02.2017 (головуючий суддя - Василенко Я.М., судді: Кузьменко В.В., Шурко О.І.) у справі №826/4880/15 за адміністративним позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Продакшн Філм» до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У березні 2015 року   Товариство з обмеженою відповідальністю «Продакшн Філм» (далі - позивач, товариство) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач, контролюючий орган), у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.02.2015 №0000732202, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 636556,00грн, з яких 424371,00грн за основним платежем та 212185,00грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

2. Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю проведення Товариству з обмеженою відповідальністю «Продакшн Філм»  донарахувань з податку на додану вартість з огляду на те, що господарські операції з реалізації позивачу його контрагентами - Товариством з обмеженою відповідальністю «Цифромедіа», Товариством  з обмеженою відповідальністю «Скіфія-Транзит» та Товариством  з обмеженою відповідальністю «Кофе Пост» послуг по створенню аудіовізуальних творів, рекламних відеороликів, дизайну допоміжних графічних матеріалів для створення аудіовізуального твору; роботи по створенню відеоролика здійснювались на підставі належних первинних документів, які дають можливість встановити реальність проведення господарських операцій та їх зв`язок з статутною діяльністю позивача, чим спростовується висновок контролюючого органу про порушення товариством податкової дисципліни. Позивач наголошує, що висновки акта перевірки господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Продакшн Філм» з його контрагентами базуються виключно на припущеннях перевіряючих без врахуванням всіх первинних документів, що свідчить про наявність підстав для скасування безпідставно прийнятого податкового повідомлення-рішення.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Справа судами розглядалася неодноразово. 

4. За результатом останнього перегляду справи, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.12.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від  14.02.2017, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний адміністративний суд, мотивовано правомірністю прийняття спірного податкового повідомлення-рішення та проведення позивачу донарахувань з податку на додану вартість у зв`язку з відсутністю належного документального підтвердження реалізації позивачу його контрагентами спірних робіт та послуг, що у свою чергу ставить під сумнів фактичне виконання договірних відносин між сторонами та свідчить про їх безтоварність. Суди дійшли висновку, що у розглядуваному випадку мало місце документальне оформлення господарських операції з реалізації робіт та послуг (створення аудіовізуальних творів, рекламних відеороликів, дизайну допоміжних графічних матеріалів для створення аудіовізуального твору; виконання робіт по створенню відеоролика) за відсутності факту їх реального здійснення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Товариство з обмеженою відповідальністю «Продакшн Філм» звернулось з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.12.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від  14.02.2017, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

6. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що посадовими особами Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві  було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Продакшн Філм» з питань дотримання своєчасності та повноти нарахування і сплати податку на додану вартість при взаємовідносинах з Дочірнім підприємством «ССМ», Товариством з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тібідабл`юЕй Україна» за період з 01.08.2014 по 31.08.2014. Перевіркою встановлено, що по господарським операціям з вказаними контрагентами позивачем не було допущено порушень вимог податкового законодавства.   

В той же час, перевіркою було встановлено завищення податкового кредиту по взаємовідносинах позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Цифромедіа», Товариством  з обмеженою відповідальністю «Скіфія-Транзит» та Товариством  з обмеженою відповідальністю «Кофе Пост» за період з 01.08.2014 по 31.08.2014 на загальну суму 424371,00грн, що є порушенням вимог пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено акт 29.01.2015 №334/26-56-22-01-03/38091885 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.02.2015 №0000732202, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 636556,00грн, з яких 424371,00грн за основним платежем та 212185,00грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Фактичною підставою для проведення Товариству з обмеженою відповідальністю «Продакшн Філм» вказаних донарахувань з податку на додану вартість, став висновок контролюючого органу про неправомірність формування позивачем податкового кредиту за результатом господарських операцій по придбанню у Товариства з обмеженою відповідальністю «Цифромедіа», Товариства з обмеженою відповідальністю «Скіфія-Транзит» та Товариства  з обмеженою відповідальністю «Кофе Пост» послуг по створенню аудіовізуальних творів, рекламних відеороликів, дизайну допоміжних графічних матеріалів для створення аудіовізуального твору; робіт по створенню відеоролика, з огляду на відсутність належного документального підтвердження реальності проведених операцій між сторонами. На переконання відповідача, за спірними операціями відбулося виключно оформлення окремих первинних документів без фактичного виконання контрагентами обумовлених операцій, чим створювалася видимість (зовнішні ознаки) реального здійснення господарських операцій з метою отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що протягом періоду, який підлягав перевірці, між позивачем (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТІБІДАБЛ`ЮЕЙ Україна» (Замовник) було укладено договір №250714 від 25.07.2014 про виробництво і використання об`єктів права інтелектуальної власності, предметом якого є виконання робіт з виробництва (створення) аудіовізуальних творів - двох рекламних відеороликів: рекламного відеоролика під умовною назвою «Кава» хронометражем 20 секунд та рекламного відеоролика під умовною назвою «Салат» хронометражем 10 секунд з рекламою продукції для ТМ «МакДональдз».

Також, 02.07.2014 між позивачем (Виконавець) та Філією «Саачі енд Саачі» Дочірнього підприємства «ССМ», яка представляє Дочірнє підприємство «ССМ» «Агентство», що діє від свого імені та за рахунок свого клієнта - Публічного акціонерного товариства «Монделіс Україна» (клієнт, Агентство) було укладено договір №СС-811Г-14 про виконання робіт, згідно умов якого виконавець зобов`язувався виконати роботи по створенню (виробництву) аудіовізуального твору, а саме - рекламного відеоролика, з умовною назвою «Бажання» (для товарів і послуг ТМ «КОРОНА»).

Також, 11.08.2014 між позивачем (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМФІ-ТРЕЙД» (Замовник) було укладено договір №11082014/ПФ про виробництво і використання об`єкта права інтелектуальної власності - аудіовізуального товару, згідно умов якого виконавець зобов`язується виконати роботи по створенню відеоролика з умовною назвою «Самовивіз» з музичним супроводом хронометражем 30 (тридцять) секунд та відеоролика з умовною назвою «Єдині ціни» з музичним супроводом хронометражем 30 секунд.

Як встановлено судами, з метою виконання договірних зобов`язань перед вищевказаними суб`єктами господарювання, позивач уклав договори підряду з Товариством з обмеженою відповідальністю «Скіфія-Транзит» від 29.07.2014 №2907-1, від 01.08.2014 №0108-1 на загальну суму 2373488,45грн (в т.ч. ПДВ 395581,41грн); з Товариством з обмеженою відповідальністю «Кофе Пост» 18.07.2014 №180714 на загальну суму 123458,40грн (в т.ч. ПДВ 20576,40грн); з Товариством з обмеженою відповідальністю «Цифромедіа» №2 від 01.08.2014 на загальну суму 49280,00грн (в т.ч. ПДВ 8213,33грн).

Так, відповідно до п. 1.1 договору від 29.07.2014 №2907-1 укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю «Скіфія-Транзит», останній зобов`язувався за завданням позивача виконати роботи з організації виробничого процесу з метою створення аудіовізуальних творів - двох рекламних відеороликів: рекламного під умовною назвою «Кава» хронометражем 20 сек. та рекламного відеоролика під умовною назвою «Салат» хронометражем 10 сек. з рекламою продукції для ТМ «МакДональдз».

Згідно з п. 1.1 договору від 01.07.2014 №0108-1 укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю «Скіфія-Транзит», останній зобов`язувався надати позивачу послуги з розробки та створення у 3D графіці зображень продукції (товарів/послуг), а також послуги зі створення дизайну допоміжних графічних матеріалів для створення аудіовізуального твору, а саме рекламного відеоролика з умовною назвою «Бажання» (для ТМ «КОРОНА»).

Відповідно до п. 1.1 договору від 12.08.2014 №1208-1 укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю «Скіфія-Транзит», останній зобов`язувався за завданням позивача виконати роботи з організації виробничого процесу та проведення відео зйомки з метою створення відеоролика з умовною назвою «Самовивіз» з музичним супроводом хронометражем 30 секунд та відеоролика з умовною назвою «Єдині ціни» з музичним супроводом хронометражем 30 секунд.

Пунктом 1.2 вищевказаних договорів визначено, що організація виробництва роликів включає такі умови: роботи підготовчого періоду, а саме: підбір режисера, оператора, локацій, костюмів, макетів декорацій та інше; зйомка за допомогою відеокамери Alexa.

Відповідно до умов договору №180714 від 18.07.2014 укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Кофе Пост», останнє зобов`язувалося надати позивачу послуги    із обробки   відзнятого матеріалу, а саме: здійснення монтажу, ретуші та кольорокорекції відеоматеріалу, запис на аналогові та цифрові носії, з метою створення рекламного відеоролика з умовною назвою «Бажання» для реклами продукції ТМ «КОРОНА».

Згідно з умовами договору від 01.08.2014 №2 укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Цифромедіа», останнє зобов`язувалося надати позивачу послуги з формування складу учасників у зйомках двох рекламних відеороликів під умовною назвою «Кава» хронометражем 20 сек. та «Салат» хронометражем 20 сек. з рекламою продукції ТМ «Мак Дональдз»; формування складу учасників для участі у зйомках двох рекламних відеороликів з умовними назвами «Самовивіз» та «Єдині ціни» з музичним супроводом хронометражем 30 сек. кожен. Так, згідно п.п. 1.2, 1.3 договору сторони погодили, що виконання робіт включає пошук учасників, акторів для участі у зйомках відеороликів, документальних фільмів; перелік кандидатур осіб, які будуть залучені до участі у виробництві відеороликів, тематичних роликів, документальних фільмів, буде погоджуватися шляхом підписання відповідних додатків до цього договору.

Як встановлено судами, Товариством з обмеженою відповідальністю «Продакшн Філм», у підтвердження реальності здійснення спірних господарських операцій з контрагентами за вищевказаними договорами, було надано копії первинних документів, зокрема договори, акти здачі-приймання робіт (надання послуг), податкові накладні, платіжні доручення. 

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У доводах касаційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «Продакшн Філм» вказує, що під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій неповно з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що стало причиною безпідставної відмови у задоволенні позову. Зокрема позивач посилається на правомірність формування ним податкового кредиту з податку на додану вартість за результатом договірних відносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Цифромедіа», Товариством  з обмеженою відповідальністю «Скіфія-Транзит» та Товариством  з обмеженою відповідальністю «Кофе Пост» по придбанню робіт та послуг (створення аудіовізуальних творів, рекламних відеороликів, дизайну допоміжних графічних матеріалів для створення аудіовізуального твору; виконання робіт по створенню відеоролика) з огляду на те, що належними первинними документами, зокрема актами здачі-приймання робіт, податковими накладними та банківським виписками, складеними за результатом дійсних, реально вчинених господарських операцій, в повній мірі підтверджується рух активів позивача, зміни у власному капіталі підприємства та зв`язок поведених операцій з його господарською діяльністю спрямованої на отримання прибутку. На переконання позивача, при дослідженні взаємовідносин з його контрагентами, судами першої та апеляційної інстанції не було проаналізовано та взято до уваги те, що документи, які містяться у матеріалах справи, у своїй сукупності підтверджують відповідні зміни активів Товариства з обмеженою відповідальністю «Продакшн Філм» та його контрагентів, доводять реальність господарських операцій та їх належне відображення у податковому обліку товариства. Позивач вважає, що у контролюючого органу не було законних підстав для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

9. У свою чергу Державна податкова інспекція у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві у заперечні на касаційну скаргу зазначає, що висновок судів першої та апеляційної інстанцій про безпідставність формування позивачем показників податкового обліку за взаємовідносинами з контрагентами, з огляду на безтоварний характер проведених операцій та удаваність укладених правочинів, є обґрунтованим. На переконання відповідача, у розглядуваному випадку мало місце документальне оформлення господарських операцій з реалізації позивачу його контрагентами робіт та послуг за відсутності факту їх реального здійснення. Контролюючий орган вказує, що судами попередніх інстанцій всебічно та повно з`ясовано фактичні обставини справи, об`єктивно оцінено докази, що мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, та встановлено наявність складу порушення позивачем вимог податкового законодавства, що свідчить про правомірність прийняття спірного податкового повідомлення-рішення. А тому, відповідач просить відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Продакшн Філм» у задоволенні касаційної скарги, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Підпункт 14.1.36 пункт 14.1 статті 14.

Господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

10.2. Пункт 44.1 статті 44. 

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

10.3. Пункт 198.1 статті 198.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

10.4. Пункт 198.2 статті 198.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

10.5. Пункт 198.3 статті 198.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

10.6. Пункт 198.6 статті 198.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними або оформленими з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

11. Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин):

11.1. Стаття 1.

11.1.1. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

11.1.2. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

11.2. Частина друга статті 3.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

11.3. Частина 1 статті 9.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

11.4. Частина 2 статті 9.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Умовами реалізації права платника на формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту з податку на додану вартість є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах власної господарської діяльності платника податку та наявність первинних документів оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, на підтвердження факту понесення витрат на їх придбання.

При цьому, правові наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально (фактично) вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

13. Необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного створення умов бюджетного відшкодування.

14. Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку. З`ясовуючи обставини реальності вчинення господарської операції, слід ретельно перевіряти доводи податкового органу про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або зафіксовані іншими доказами.

15. Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.

16. Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

17. На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

18. Недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

19. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема, якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

20. У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

21. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 №460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).

22. Касаційна скарга не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у адміністративному позові, апеляційній скарзі, додаткових поясненнях, та з урахуванням яких, суди вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. Доводи касаційної скарги зводяться виключно до посилань на норми, які визначають права позивача та наділяють його повноваженнями щодо ведення податкового обліку, а також на обставини, які на думку Товариства з обмеженою відповідальністю «Продакшн Філм», свідчать про правомірність формування ним податкового кредиту.

23. Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди першої та  апеляційної інстанцій, враховуючи встановлені контролюючим органом під час проведення перевірки обставини щодо відсутності належного документального підтвердження фактичного проведення господарських операцій з реалізації позивачу Товариством з обмеженою відповідальністю «Цифромедіа», Товариством  з обмеженою відповідальністю «Скіфія-Транзит» та Товариством  з обмеженою відповідальністю «Кофе Пост» робіт та послуг (створення аудіовізуальних творів, рекламних відеороликів, дизайну допоміжних графічних матеріалів для створення аудіовізуального твору; виконання робіт по створенню відеоролика), а також неможливості із наданих позивачем до перевірки документів встановити обсяг та економічну доцільність здійснених операцій, надали належну оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності з дотриманням положень статей 70-72, 86 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час прийняття судами попередніх інстанцій рішень) щодо оцінки доказів, та дійшли обґрунтованого висновку про недостовірність задекларованих позивачем даних податкового обліку, що, відповідно, виключає його право формувати податковий кредит за такими операціями.

24. Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо правомірності прийняття спірного податкового повідомлення-рішення зважаючи на те, що витрати для цілей формування податкового кредиту з податку на додану вартість повинні бути підтверджені належними і допустимими первинними документами, які відображають реальність відповідних господарських операцій, і є підставою для формування податкового обліку платника податків.

25. Суди першої та апеляційної інстанцій на підставі належних та допустимих доказів, з достатньою повнотою дослідивши первинні документи, складені за наслідками взаємовідносин позивача з його контрагентами, дійшли висновку про відсутність факту реального виконання спірних операцій, виходячи не лише з якогось окремого недоліку, а усіх доказів у їх сукупності. Зокрема, судами прийнято рішення з огляду на неможливість встановлення підстав визначення вартості реалізованих позивачу товарів та послуг; відсутність належного документального підтвердження фактичного виконання договірних відносин, а саме: документів, які б підтверджували фактичне виконання робіт/послуг - формування складу учасників у зйомках рекламних відеороликів, доказів на підтвердження направлення погодження результатів відбору кандидатів на участь у зйомці, як моделей, проведення відеозйомки, робіт з підбору кандидатур, як моделей так і режисера, оператора, костюмів, макетів декорацій, місця проведення зйомок і безпосередніх виконавців, документів які б підтверджували фактичне виконання послуги із розробки відзнятого матеріалу здійснення монтажу, ретуші та кольорокорекції відеоматеріалу, запис на аналогові та цифрові носії, з метою створення рекламного відеоролика; ненадання документального підтвердження оформлення супутніх документів, а саме: додатків до договору щодо погодження кандидатур на зйомку, а також осіб, що будуть залучені до участі у виробництві, як це визначено договорами; неможливість встановлення обсягу наданих позивачу робіт та послуг, їх деталізованого змісту, місця та часу виконання; неможливість встановлення за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські зв`язки між позивачем та його задекларованими постачальниками.

Також, судами встановлено, що згідно актів здачі-приймання робіт №5 від 29.08.2014 та №4 від 26.08.2014, позивачу було надано послуги з формування складу учасників для участі у зйомках чотирьох рекламних відеороликів під умовною назвою «Кава» та «Салат» з рекламою продукції під ТМ «Мак Дональдз». Натомість, доказів на підтвердження того, що позивач передавав виконавцю будь-які зразки товарів ТМ «Мак Дональдз» для вказаних зйомок товариством надано не було.

26. Таким чином, досліджені в процесі розгляду справи первинні документи не підтверджують фактичне виконання такого роду операцій, а також не підтверджують обумовлені спірними правочинами надані позивачу послуги  саме Товариством з обмеженою відповідальністю «Цифромедіа», Товариством з обмеженою відповідальністю «Скіфія-Транзит» та Товариством  з обмеженою відповідальністю «Кофе Пост».

27. Наявність у платника податкової накладної є обов`язковою, але не вичерпною підставою для визначення правильності формування податкового кредиту, адже правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів (послуг) із метою використання таких товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства, а не саме лише оформлення відповідних документів.

28. Формальна наявність договорів, податкових накладних та актів здачі-приймання робіт (послуг) не є достатнім та беззаперечним документальним підтвердженням фактичного виконання договірних відносин, і не дає можливості суду дійти обґрунтованого й переконливого висновку про фактичне проведення господарських операцій. Первинні документи, зокрема податкові накладні, не можуть бути свідченням фактичного виконання операцій з реалізації позивачу його контрагентами послуг по створенню аудіовізуальних творів, рекламних відеороликів, дизайну допоміжних графічних матеріалів для створення аудіовізуального твору; виконання робіт по створенню відеоролика за наявності у справі обставин, які виключають можливість таких взаємовідносин між суб`єктами.

29. Як встановлено судами попередніх інстанцій, наявні у матеріалах справи податкові накладні та акти здачі-приймання робіт (надання послуг) містять лише загальну назву послуг, без деталізації змісту та обсягу таких послуг; не містять інформації про посаду, прізвище та ініціали особи, яка їх підписала, або іншої інформації, що дала б змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарських операції та наявність у неї відповідних повноважень, а відтак в силу наведених вище правових норм такі документи не є належно оформленими первинними документами для підтвердження факту правомірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

30. Позивачем, в свою чергу, не спростовано належними доказами доводи контролюючого органу щодо відсутності фактичного здійснення вказаних господарських операцій, а відтак, з урахуванням     вказаних обставин, суди попередніх інстанцій дійшли умотивованого висновку, що такі документи не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання робіт та послуг.

31. Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що досліджені в процесі розгляду справи первинні документи не підтверджують фактичне придбання позивачем у контрагентів робіт/послуг. Суди дійшли умотивованого висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Цифромедіа», Товариство  з обмеженою відповідальністю «Скіфія-Транзит» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Кофе Пост» фактично не реалізовувало позивачу спірні робити та послуги, а лише надавало останньому бухгалтерські документи з метою незаконного формування податкового кредиту.

32. Судами першої та апеляційної інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених позивачем, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а, отже, і наведені товариством доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків судів попередніх інстанцій. 

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

33. За встановлених обставин Верховний Суд погоджується з висновком суду першої та апеляційної інстанцій, що в даному випадку мають місце не окремі недоліки в оформленні первинних документів складених за результатом господарських операцій позивача з його контрагентами, а відображення у них відомостей про господарські операції, які фактично не відбувалися. Відсутність належних документів, які б підтверджували товарність спірних операції, їх суперечливість, оформлення з порушенням правил ведення бухгалтерського обліку, вказує на неправомірність формування за наслідками безтоварної операції показників податкового обліку. 

Вказані факти з урахуванням встановлених контролюючим органом у ході проведення контрольно-перевірочних заходів обставин, які не одержали спростування під час вирішення даного спору, були цілком об`єктивно розцінені судами, як свідчення необґрунтованості податкової вигоди платника податків.

34. З урахуванням викладеного, Верховний Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про те, що платник не підтвердив належним чином оформленими документами, які є достатніми для встановлення дійсних змін майнового стану учасників задекларованих операцій, добросовісність податкової вигоди.

35. Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального права, враховуючи норми Податкового кодексу України, Верховний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для їх скасування, що свідчить про необхідність залишення касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Продакшн Філм» без задоволення, а постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.12.2016 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від  14.02.2017 у справі №826/4880/15 без змін.

36. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

37. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Продакшн Філм» залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.12.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від  14.02.2017 у справі №826/4880/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

.........................

.........................

...........................
І.Я. Олендер 
І.А. Гончарова 
Р.Ф. Ханова 
Судді Верховного Суду