ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2595/20 Справа № 201/11851/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Наумова О.С. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого - Каратаєвої Л.О.
 
суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,
 
за участю секретаря судового засідання - Літвінової А.Г.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2019 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Горілого Кирила Костянтиновича від 02.08.2017р. про відкриття виконавчого провадження ВП № 554432135, - 

В С Т А Н О В И Л А:
       21 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати неправомірною і скасувати постанову державного виконавця Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Горілого К.К. від 02.08.2017р. про відкриття виконавчого провадження ВП № 554432135, зобов`язати Соборний ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області скасувати заходи примусового виконання рішень з боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП № 54432135 (а.с.1-4).
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2019 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 17 січня 2020 року, провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Горілого К.К. від 02.08.2017р. про відкриття виконавчого провадження ВП № 554432135 - закрито. Роз`яснено заявникові, що справа відноситься до предметної юрисдикції адміністративного суду (а.с.59-61, 82-83).
Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.65-68).
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що учасниками справи не заперечуються ті обставини, що Жовтневим районний суд м. Дніпропетровська виданий виконавчий лист від 23.04.2014р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача - ОСОБА_2 20387154,51 грн., в тому числі 240058,00 грн. - основного боргу, 32912,51 грн. - 3 % річних від простроченої суми, 14426,60 грн. - сума боргу з урахуванням індексу інфляції, 20021775,80 грн. - 5 % пені за кожний день прострочення, 77981,60 грн. - 20 % суми штрафу від суми позики.
15.07.2014р. відкрито виконавче провадження № 43983987 по стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20387154,51 грн. В ході виконання виконавчого провадження № 43983987 не було стягнуто виконавчий збір.
Постановою державного виконавця Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Горілого К.К. від 02.08.2017р. на підставі заяви від 20.07.2017р. заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Ярушевської І.І. відкрите виконавче провадження з виконання постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кеди М.В. від 29.09.2014р. про стягнення з боржника Горілого К.К. виконавчого збору в сумі 2038715,45 грн. (а.с. 5, 29,30).
Заявник вважає дану постанову незаконною.
Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив із того, що розгляд скарги відноситься до юрисдикції адміністративних судів та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.
Постановою ВП №54432135 від 02 серпня 2017 року державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Горілим К.К. відкрито виконавче провадження з виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору №43983987, виданої 29.09.2014 року відділом примусового виконання рішень про стягнення з ОСОБА_1 на користь Департаменту державної виконавчої служби МЮУ виконавчого збору в розмірі 2038715,45 грн. ( а.с.5).
Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.
Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 3 Закону № 1404-VIII «Про виконавче провадження» постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Згідно із ч. 2 ст. 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Отже, імперативною нормою - ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.
До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.
Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року у справах № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18) та № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), від 28 листопада 2018 року у справі № 2-01575/11 (провадження № 14-425цс18), від 13 березня 2019 року у справі № 545/2246/15-ц (провадження № 14-639цс18), від 03 та 10 квітня 2019 року у справах № 370/1288/15 (провадження № 14-612цс18) та № 766/740/17-ц (провадження № 14-664цс18), від 29 травня 2019 року у справі №758/8095/15-ц (провадження №14-134цс19).
В той же час, рішення державного виконавця щодо виконання судового рішення, можуть бути оскаржені до суду, який видав виконавчий документ.
В даному випадку ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із скаргою на постанову державного виконавця, прийняту з приводу виконання постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору.
Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі суд першої інстанції правильно виходив з того, що дана скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного нормами процесуального законодавства, Закон України «Про виконавче провадження» встановлює спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Отже, оскаржена ухвала постановлена з додержанням вимог закону, підстав для її зміни чи скасування немає. 
Керуючись ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
       Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2019 року залишити без змін. 
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.
       
       Судді: