ПОСТАНОВА
Іменем України

08 квітня 2020 року 
м. Київ
справа №2340/4941/18
провадження №К/9901/19273/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів: Желєзного І.В., Стародуба О.П.,

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу  
за касаційною скаргою Міністерства оборони України 
на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14.03.2019 (головуючий суддя Паламар П.Г.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2019 (колегія суддів у складі головуючого судді Пилипенко О.Є., суддів Бужак Н.П., Костюк Л.О.)
у справі № 2340/4941/18 
за позовом ОСОБА_1 
до Міністерства оборони України 
про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити дії.
I. РУХ СПРАВИ
1.  ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, в якому просив:
визнати протиправним рішення Міністерства оборони України оформлене протоколом засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 111 від 09 листопада 2018 року в частині, якою ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності II групи, яка настала внаслідок травми (контузії), захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві»;
зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з настанням інвалідності II групи, яка настала внаслідок травми (контузії), захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (із захистом Батьківщини) відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».
2. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14.03.2019, залишеним без змін Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2019, позов задоволено повністю.
3. У поданій касаційній скарзі Міністерство оборони України із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
4. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 05.06.2013 була первинно призначена ІІ група інвалідності, пов`язана із проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується випискою із акта огляду МСЕК серії 10 ААБ № 087255.
5. Згідно з довідкою ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області № Б-666 від 06 серпня 2018 року, у зв`язку із призначенням ІІ групи інвалідності позивач одноразової грошової допомоги, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 року № 707 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції» не отримував.
6. В період з 01.08.1994 по 07.07.2004, з 19.03.2014 по 11.03.2015 та з 12.03.2015 по 09.06.2018 позивач проходив службу в Збройних силах України.
7. Згідно зі свідоцтвом про хворобу № 479-н від 18.05.2018, позивач визнаний непридатним до військової служби з виключенням його із військового обліку. Із свідоцтва про обставини травми вбачається, що травми, пов`язані з захистом Батьківщини.
8. Наказом Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 126 від 09.06.2018, капітана ОСОБА_1 , офіцера відділу комплектування та призову (підготовки до військової служби) Черкаського обласного військового комісаріату військової частини НОМЕР_1 звільнено із військової служби у відставку за підпунктом «б» ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я).
9. З довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 125547 від 27.06.2018 вбачається, що за результатами огляду МСЕК позивачеві встановлено II групу інвалідності  у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з захистом Батьківщини.
10. Реалізуючи своє право на соціальний захист позивач звернувся до Міністерства оборони України із заявою про отримання одноразової грошової допомоги.
11. 09 листопада 2019 року комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум протоколом № 111 прийняла рішення про відмову позивачеві у призначенні допомоги.
12. Вважаючи незаконними зазначені дії відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
13. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що встановлення 2 групи інвалідності у зв`язку з травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, є підставами для виплати позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі передбаченому частиною першої статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі – Закон №2011-XII).
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
14. У своїй касаційній скарзі відповідач наголошує, що згідно з частиною четвертою  статті 16-3 Закону № 2011-XII та пункту 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (далі – порядок №975), у разі зміни групи інвалідності або причинного зв`язку інвалідності, доплата одноразової грошової допомоги здійснюється за умови, якщо зміна відбулася протягом двох років після первинного встановлення інвалідності, тоді як зміна групи інвалідності позивача відбулася понад дворічний термін.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
15. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.
16. Відповідно до  статті 41 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу»  виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених  Законом №2011-XII.
17. Статтею 16 Закону №2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим  Законом  мають право на її отримання.
18. Вперше порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги запроваджений з 01.01.2014 шляхом доповнення  Закону №2011-XII  статтею 16-3 (в редакції  Закону України від 04.07.2012 № 5040-VI «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців»; далі - Закон №5040-VI).
19. Відповідно до частини четвертої наведеної норми, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
20. З метою реалізації  статті 16-3 Закону №2011-XII  Урядом затверджено Порядок №975, який набрав чинності з 24.01.2014.
21. Відповідно до пункту 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
22. Згідно з пунктом 8 Порядку №975 якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено    згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
23. Отже, обмеження дворічним строком, протягом якого зміна групи інвалідності, її причин або ступеня втрати працездатності є підставою для виплати одноразової грошової допомоги, введені лише з 01.01.2014.
24. За таких умов положення частини четвертої  статті 16-3 Закону №2011-XII  застосовується до правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2014.
25. Отже, колегія суддів звертає увагу, що у разі якщо інвалідність особі вперше встановлена до 01.01.2014, а зміна групи інвалідності, її причин або ступеня втрати працездатності відбулись після січня    2014    року, то обмеження строком до таких правовідносин не застосовується.
26. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 22.08.2019 у справі №806/2180/18 та від 30.10.2019 у справі 806/815/16 і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від зазначеної правової позиції.
27. В даному випадку суди попередніх інстанцій встановили, що інвалідність позивачу вперше встановлена до 01.01.2014, а її зміна мала місце після січня 2014 року, а тому доводи відповідача щодо порушення строків, встановлених частиною четвертою  статті 16-3 Закону №2011-XII  та пунктом    8    Порядку №975, в цьому конкретному випадку є необґрунтованими.
28. За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову. Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
29. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій.
30. Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
31. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 343, 356 КАС України, Суд -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14.03.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2019 у справі № 340/4941/18 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                          А.А. Єзеров
Суддя                                                                                                              І.В. Желєзний
Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб