Постанова
Іменем України
 
08 квітня 2020 року
 
м. Київ
 
справа № 200/960/18
 
провадження № 61-19872св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І., 
суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М., 
 
учасники справи:
позивач - компанія «АЗІДАНО ЛІМІТЕД»,
відповідачі: публічне акціонерне товариство «Запоріжтрансформатор», ОСОБА_1 ,
третя особа - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року у складі судді Варенко О. П.,
 
Описова частина
Короткий зміст позовної заяви 
 
У січні 2018 року компанія «АЗІДАНО ЛІМІТЕД» звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» (далі - ПАТ «Запоріжтрансформатор»), ОСОБА_1 , третя особа - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»), про солідарне стягнення з відповідачів грошових коштів у сумі 1 488 956 грн 62 коп.  
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
 
Ухвалою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 24 січня 2018 року відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче засідання на 27 березня 2018 року.
 
Короткий зміст ухвал суду апеляційної інстанції
 
23 вересня 2019 року ОСОБА_1 оскаржив вищевказану ухвалу суду першої інстанції в апеляційному порядку.
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків: подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з обґрунтуванням причин його пропуску, надання доказів сплати судового збору.
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 24 січня 2018 року.
 
Суд апеляційної інстанції мотивував ухвалу тим, що особа, яка подала апеляційну скаргу, не виконала вимог суду щодо подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, що є підставою для застосування наслідків, передбачених частиною четвертою статті 357 ЦПК України.
 
Короткий зміст касаційної скарги  
 
У грудні 2019 року до суду касаційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла касаційна скарга, у якій він, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду 04 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2020 року справу призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів. 
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
ОСОБА_1 вважає помилковим висновок суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження ухвали районного суду.
 
На виконання вимог ухвали від 08 жовтня 2019 року він подав до апеляційного суду клопотання про усунення недоліків із квитанцією про сплату судового збору, у якому порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 24 січня 2018 року.
 
Внаслідок постановлення оскарженої ухвали він був позбавлений права на апеляційний перегляд ухвали суду першої інстанції.
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
У січні 2018 року компанія «АЗІДАНО ЛІМІТЕД» подала до суду позов про солідарне стягнення з ПАТ «Запоріжтрансформатор» та ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 1 488 956 грн 62 коп.
 
Ухвалою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 24 січня 2018 року відкрито провадження у даній справі.
 
23 вересня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 24 січня 2018 року, яка ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року залишена без руху зі встановленням строку для надання доказів сплати судового збору у сумі 384 грн 20 коп. та подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з обґрунтуванням поважності причин його пропуску.
 
На виконання вимог суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 направив клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої приєднав квитанцію про сплату судового збору у розмірі 384 грн 20 коп.
 
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив із того, що особа, яка подала апеляційну скаргу, у визначений строк не надала заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважності причин його пропуску.
 
Колегія суддів не погоджується із висновком апеляційного суду з таких підстав.
 
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).
 
Європейський суд з прав людини зауважив, що районний суд не надав заявнику мотивоване рішення суду в строки, передбачені законом, і заявник безперечно стверджував, що він має намір оскаржити рішення суду першої інстанції. Відповідно можна вважати, що заявник пред`явив непряме клопотання (implied request) про відновлення процесуального строку. Припущення зворотного є вираженням надмірного формалізму. Більше того, з урахуванням причини, по якій заявник не подав скаргу у встановлений строк, національним судам належало відновити строк для подання скарги за їх власною ініціативою (GEORGIY NIKOLAYEVICH MIKHAYLOV v. RUSSIA, № 4543/04, § 56, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року).
 
Європейський суд з прав людини вказав, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року). 
 
Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
 
Аналіз матеріалів справи свідчить, що на виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_1 надав квитанцію про сплату судового збору в розмірі 384 грн 20 коп. 
 
З урахуванням того, що ОСОБА_1 частково усунув недоліки, вказані в ухвалі від 08 жовтня 2019 року, суд апеляційної інстанції безпідставно не продовжив строк для повного усунення її недоліків і передчасно зробив висновок про наявність правових підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.
 
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 березня 2020 року у справі № 635/1259/19 (провадження № 61-489св20).
 
Висновки за наслідками розгляду касаційної скарги
 
Касаційна скарга підлягає задоволенню, ухвала апеляційного суду - скасуванню з переданням справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 (в редакції станом на 07 лютого 2020 року) ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
 
Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
 
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції ухвала Дніпровського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року втрачає законну силу.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

 
Головуючий	В. І. Крат      	
Судді:	Н. О. Антоненко       В. І. Журавель      	
 	Є. В. Краснощоков       М. М. Русинчук