ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

03 березня 2020 року                         м. Чернівці справа № 727/12960/19
                                                                провадження №22-ц/822/231/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого Височанської Н. К.
суддів: Владичана А.І., Литвинюк І.М.
секретар Скрипка С.В. 
за участю: представника позивача Іванова С.В., представника відповідача Клочек Г.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом за позовною заявою ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, за апеляційною скаргою ФОП ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Штогрін Вікторія Святославівна, на ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26 грудня 2019 року, постановлену під головуванням судді Слободян Г.М.,
В С Т А Н О В И В:
У  грудні  2019 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26 грудня 2019 року відкрито провадження у даній справі.
Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява подана та оформлена з додержанням вимог цивільного процесуального законодавства, та підсудна Шевченківському районному суду м.Чернівці.
На дану ухвалу ФОП ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Штогрін В.С., подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для подальшого визначення належної юрисдикції (підсудності) за правилами ст.31 ЦПК України.
Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на те, що при відкритті провадження у справі суд першої інстанції допустив порушення правил територіальної підсудності, оскільки відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а тому зазначений спір підлягає розгляду у Рівненському міському суді Рівненської області.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити ОСОБА_2 в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на те, що  ОСОБА_2 фактично перебуває та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.
Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року за № 460-ІХ, яким виключено пункт 8 частини 1 статті 353 ЦПК України щодо права апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.
Водночас, вимогами частини 4 статті 3 ЦПК України передбачено, що закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Штогрін В.С. на ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності підлягає апеляційному перегляду, оскільки була подана відповідачем 20 січня 2020 року, тобто, до набрання чинності вказаним Законом, яким було скасовано право, належне учасникам судового процесу щодо апеляційного оскарження цієї ухвали суду, як такий, що не має зворотної дії в часі.
Крім того, нормою п.7 ч.1 ст.374 ЦПК України після внесення до Цивільного процесуального кодексу України залишено право апеляційного суду на скасування ухвали про відкриття провадження у справі і прийняття постанови про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.
По суті скарги колегія судді зазначає наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договорами позики на загальну суму 5 103 260 грн.
При цьому, ОСОБА_1 зазначив у своїй позовній заяві зареєстрованим місцем проживання відповідачки - АДРЕСА_2 , що і стало підставою для відкриття провадження у справі Шевченківським районним судом м.Чернівці.
В силу ч.1 ст.187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.
Якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.
Частинами 6, 8-10 вказаної статті визначено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу. Якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
На виконання зазначених вимог закону судом першої інстанції не було зроблено запит до відповідного підрозділу УДМС України щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачки. Суддя також не скористався можливістю отримання даних з Єдиного державного демографічного реєстру.
За загальним правилом ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Статтею 28 ЦПК України передбачено підсудність справ за вибором позивача.  Зокрема, ч. 8 ст. 28 ЦПК України визначено, позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.
Відповідно до ч. 16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.
Дане положення встановлює правила підсудності на вибір позивача - альтернативної підсудності. Сутність цієї підсудності полягає у тому, що вона не виключає можливості звернення до суду за правилами загальної підсудності, а навпаки, поряд з цією, встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обирати один із двох чи декількох судів.
Згідно з ч.1 ст. 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.  
За змістом вказаної норми, місцем виконання зобов`язання є те місце, в якому боржник повинен виконати свій обов`язок (передати кредитору річ, результати робіт, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор повинен прийняти належне виконання. За загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами в договорі.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 39  постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013  року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», правила визначення місця виконання зобов`язання передбачено статтею 532 ЦК. При цьому слід ураховувати, що правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, пункт 4 частини першої статті 532 ЦК) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.
Як вбачається з наявних в матеріалах справи розписок про отримання грошових коштів, в них не визначено місце виконання зобов`язання, тому підсудність даної справи визначається за загальними правилами підсудності, встановленими ст. 27 ЦПК України.
До апеляційної скарги додано копію паспорту відповідачки, де зазначено, що з 17 квітня 2019 ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
З електронного витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_2 взята на облік як фізична особа-підприємець за адресою: АДРЕСА_3 . 
Оскільки відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , колегія суддів вважає, що вказаний позов відповідно до вимог ст.27 ЦПК України підсудний Рівненському міському суду Рівненської області.
Апеляційний суд відхиляє доводи Колтуновича В.С., наведені у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що ОСОБА_2 фактично перебуває та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.
Цією ж статтею визначено, що довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» №207 від 02 березня 2016 року, затверджені Правила реєстрації місця проживання, які визначають процедуру реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування (далі - Правила).
Згідно із п. 3 Правил реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.
Пунктом 9 Правил передбачено, що відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.
Враховуючи наведене, законодавством чітко встановлений порядок реєстрації як місця проживання, так і місця перебування фізичної особи на території України, яке вимагає обов`язкового внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи.
У матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують зареєстроване місце проживання чи перебування відповідачки на території міста Чернівців відповідно до вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічого реєстру» №207 від 02 березня 2016 року.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про підсудність справи Шевченківському районному суду м. Чернівці та відкрив провадження у справі з порушенням правил підсудності.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 374, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Штогрін Вікторія Святославівна, задовольнити частково.
Ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26 грудня 2019 року скасувати та направити справу на розгляд до Рівненського міського суду Рівненської області за встановленою підсудністю.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складений 03 березня 2020 року.

Головуючий                                                Н.К.Височанська
Судді:                                                 А.І. Владичан
                                                              І.М. Литвинюк