ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження 33/821/241/20 Справа № 712/645/20	  	Головуючий по 1 інстанції Смоляр О.А.	
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП		Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І.А.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 р.                                  м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №712/645/20 відносно  ОСОБА_1 , що надійшли з Черкаського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою захисника Прядки В.М.,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 06 березя 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, ІПН – НОМЕР_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 420,40 грн.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 20.01.2020 о 02 год. 00 хв., в м.Черкаси по вул.Смілянська, 132, керував автомобілем марки «ВАЗ-111930», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку у лікаря-нарколога в КНП «ЧОНД», медичний висновок №70.
Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник ОСОБА_1 – Прядка В.М. подав апеляційну скаргу в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, її скасувати, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що місцевим судом розглянуто справу за відсутності ОСОБА_1 , чим порушено його право на захист. Вказує, що працівники поліції безпідставно не надали можливості ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та доставили останнього до КНП «ЧОНД». Зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 складено з порушенням вимог інструкції.
Заслухавши думку захисника Прядки В.М., який частково підтримав апеляційну скаргу, та просив передати матеріали справи на розгляд трудового колективу, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що острок на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи місцевим судом, і копія оскаржуваної постанови отримана апелянтом лише 06.04.2020, а подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані. 
Висновок районного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку. 
Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі захисника Прядки В.М., є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 307914 від 20.01.2020, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 20.01.2020 о 02 год. 00 хв., в м.Черкаси по вул.Смілянська, 132, керував автомобілем марки «ВАЗ-111930», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, (а.с. 1);
- даними рапорту працівника поліції Лук`яненка Р. ОСОБА_2 , згідно якого було зупинено автомоібль «ВАЗ-111930», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що не горіла задня права лампочка стоп сигналу. В ході спілкування з ОСОБА_1 в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку. ОСОБА_1 заперечував проти проходження вказаного огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», та виявив бажання пройти такий огляд в КНП «ЧОНД», де було складено висновок №70 про перебування останнього в стані алкогольного спяніння. Відносно водія ОСОБА_1 складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП від підпису в якому останній відмовився (а.с. 3);
- даними висновку КНП «ЧОНД» №70, згідно якого ОСОБА_1 20.01.2020 о 02 год. 30 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 4);
- даними відеозапису з нагрудних камер поліцейського (а.с. 10), згідно якого ОСОБА_1 спочатку погодився пройти огляд на місці зупиники за допомогою приладу «Драгер», однак після того, як праціниками поліції забезпечено 2 свідків та відповідний прилад, останній відмовився проходити огляд на місці зупинки, та пройшов його В КНП «ЧОНД».
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Доводи апелянта про те, що працівниками поліції не забезпечено проведення огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки є неспроможними, не підтверджені належними та допустимими доказами, та спростовуються даними рапорту працівника поліції ОСОБА_3 та даними відеозапису з нагрудних камер полівцейського, згідно яких ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан спяніння на місці зупинки, та виявив бажання пройти його в КНП «ЧОНД».
Апеляційним судом встановлено відсутність порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, «Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 № 1408/27853, та вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними. 
Вважаю, що судом апеляційної інстанції поновлено права ОСОБА_1 на захист, оскільки в суді апеляційної інстанції приймав участь його захисник Прядка В.М., апеляційним судом було проведено дослідження доказів по справі, а тому постанова місцевого суду з підстав, що ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції, не вплинула на правильність прийнятого районним судом рішення по суті щодо нього. 
Доводи захисника Прядки В.М. про необхідність закриття справи щодо ОСОБА_1 на підставі ст. 284 КУпАП , у зв`язку з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу не ґрунтуються на матеріалах справи. 
Так, відповідно до ч.1 ст.21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, може бути звільнена від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу. Умовою такого звільнення є переконання про те, що до особи доцільно застосувати захід громадського впливу. Таке переконання ґрунтується на даних про характер вчиненого правопорушення у поєднанні із даними про особу правопорушника. При вирішенні питання про можливість звільнення ОСОБА_4 від відповідальності із передачею матеріалів на розгляд трудовому колективу суд вважає за необхідне з`ясувати питання щодо узгодженості такого звільнення із завданнями КУпАП та метою адміністративного стягнення. 
Відповідно до ст. 1 КУпАП завданнями цього кодексу є, в тому числі, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі точного і неухильного додержання законів України. 
За змістом ст. 23 КУпАП метою застосування адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне стягнення, в дусі додержання законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
Аналіз указаних правових норм, у поєднанні із характером вчиненого правопорушення, дає підстави стверджувати про неможливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності із зазначених вище підстав, оскільки таке звільнення не буде сприяти виконанню завдань КУпАП, а накладення на ОСОБА_1 стягнення є необхідним для досягнення його мети у виді запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. 
Наведене у своїй сукупності вказує на правильність ухвалення судом першої інстанції рішення щодо накладення на ОСОБА_1 стягнення, тому слід відмовити апелянту у звільненні ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності із передачею матеріалів на розгляд трудового колективу.
За таких обставин, доводи апелянта про зміну постанови місцевого та передачу на розгляд трудового колективу адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, вважаю безпідставними та необґрунтованими.
При призначенні адміністративного стягнення судом належним чином виконані вимоги ст. 33 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження у справі, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Поновити захиснику Прядці В.М. строк на апеляційне оскарження постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 06 березя 2020 року.
Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 06 березя 2020 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Прядки В.М., - залишити без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка