ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний № 336/447/20                          Головуючий в 1 інст. Щаслива О.В.
Провадження №33/807/314/20                                  Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2020 року                         місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який працює в акціонерному товаристві «Мотор Січ», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 420,40 грн.

Згідно з постановою суду, 17 cічня 2020 року, о 01 годині 32 хвилині, ОСОБА_1 біля будинку № 94 по вул.Магістральній в м. Запоріжжі керував автомобілем марки «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння (під впливом метамфетаміну), що підтверджується висновком від 17 січня 2020 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зробленим комунальною установою «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради. Зазначені дії містять порушення п. 2.9 «а» «Правил дорожнього руху України».
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення, не сприяв повному, всебічному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Також апелянт зазначає, що на дату розгляду справи повісток із суду він не отримував, його не повідомляли про час розгляду зазначеної справи, розгляд пройшов без нього, він не був обізнаний про необхідність явки до суду. Це порушення процесуальних норм права є дуже суттєвим, оскільки такий розгляд справи позбавив його можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КпАП України, зокрема, дати пояснення, заявити клопотання про допит свідків.
Крім того, судом порушено вимоги ст.33 КпАП України, яка передбачає врахування особи порушника, його майнового стану, пом`якшуючих обставин тощо при обранні виду адміністративного стягнення. З матеріалів справи та тексту постанови не вбачається, щоб усі ці аспекти досліджувалися та враховувалися. При цьому у матеріалах справи не міститься документів, які б підтверджували місце роботи апелянта, професію, характеристику особи, сімейний стан, тощо. Тому і у цій частині постанова є такою, що не відповідає матеріалам справи та відповідно, є необґрунтованою та формальною.
Також, доводи суду про неповажну причину його неявки до суду 01 квітня 2020 року та 14 квітня 2020 року спростовуються матеріалами справи, де повністю відсутні дані про його сповіщення про дату, місце та час її розгляду у вказані судом дні.

У судове засідання суду апеляційної інстанції  ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подав. 
Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена даними, що містяться: у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №168914 від 17 січня 2020 року, згідно з яким  ОСОБА_1 у зазначений час керував транспортним засобом «ЗАЗ 1102», державний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу від 17 січня 2020 року. Зі змістом даного протоколу  ОСОБА_1 ознайомлений, будь-яких зауважень чи клопотань не заявляв, що підтверджується його підписом; направленням від 17 січня 2020 року на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким, у результаті огляду, проведеного поліцейським, у  ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: сповільнена жвавість, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, після чого  ОСОБА_1 направлений для проведення огляду до  КУ ЗОНД ЗОР; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 295 від 17 січня 2020 року, відповідно до якого о 02-25 годині 17 січня 2020 року ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння; DVD-диском з відеозаписом, де зафіксовано як  ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ 1102», державний знак НОМЕР_1 .
Вказані докази узгоджуються з відомостями з рапорту працівника поліції Мельніка Д.В., в якому зафіксовано, що 17 січня 2020 року, на підставі ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений автомобіль «ЗАЗ 1102», державний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія  ОСОБА_1 , у якого були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: сповільнена жвавість, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, після чого  ОСОБА_1 , направлений для проведення огляду до КУ ЗОНД ЗОР. При проведенні огляду у лікаря-нарколога у медичному закладі у  ОСОБА_1 підтвердився стан наркотичного сп`яніння (висновок № 295 від 17 січня 2020 року).
Зазначені докази у своїй сукупності підтверджують те, що  ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах. 
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.
Та обставина, що суд першої інстанції розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , не завадила суду повно і всебічно з`ясувати всі її обставини та не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови. 
При апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права, проте, висновки суду ним не спростовані. 
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , свого підтвердження не знайшли і правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують. 
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2020року стосовно  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                         С.В. Дадашева
Дата документу  Справа № 336/447/20