У Х В А Л А        
16 березня 2020 року
м. Київ
справа № 341/2111/18
провадження № 61-1937ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 
2018 року, ухвалу Львівського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року та ухвалу Верховного Суду від 28 серпня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Галицького відділення поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, Генеральної прокуратури України, прокуратури Івано-Франківської області, Галицької прокуратури Івано-Франківської області, Верховного суду України, Апеляційного суду Івано-Франківської області, Галицького районного суду Івано-Франківської області, слідчого судді Максимчина Юрія Дмитровича, Європейського суду з прав і свобод людини про відшкодування моральної та майнової шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2018 року ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Галицького відділення поліції, Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, Генеральної прокуратури України, прокуратури Івано-Франківської області, Галицької прокуратури, Верховного суду України, Апеляційного суду Івано-Франківської області, Галицького районного суду, слідчого судді Максимчина Ю. Д., Європейського суду з прав людини про відшкодування моральної та майнової шкоди.
Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з тим, що позовна заява не відповідала вимогам пункту 2 частини третьої статті 175 ЦПК України.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2018 року.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2018 року повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Рогатинського районного суду Івано-Франківської області 
від 11 грудня 2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року у вищевказаній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2018 року.
Ухвалою Верховного Суду від 28 серпня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Галицького відділення поліції, Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, Генеральної прокуратури України, прокуратури Івано-Франківської області, Галицької прокуратури, Верховного суду України, Апеляційного суду Івано-Франківської області, Галицького районного суду, слідчого судді 
Максимчина Ю. Д., Європейського суду з прав людини про відшкодування моральної та майнової шкоди.
У січні 2020 року  ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2018 року, ухвалу Львівського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року та ухвалу Верховного Суду від 28 серпня 2019 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
За таких обставин розгляд касаційної скарги  ОСОБА_1 на ухвалу Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 
2018 року, ухвалу Львівського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року та ухвалу Верховного Суду від 28 серпня 2019 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня
2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.
У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 
2018 року та ухвали Львівського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року необхідно відмовити, з таких підстав.
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.
Зі змісту касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що ухвала Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 
2018 року та ухвала Львівського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року вже були предметом перегляду суду касаційної інстанції за касаційною скаргою 
 ОСОБА_1 , за наслідком якого постановлено ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження, тому підстави для повторного розгляду касаційної скарги  ОСОБА_1 на ці ж судові рішення відсутні. 
Крім того, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою 
 ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Верховного Суду від 28 серпня 
2019 року слід відмовити з таких підстав.
Статтею 389 ЦПК України визначено перелік рішень та ухвал, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку.
Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 36 та пункту 1 частини першої статті 44 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом, - як суд першої або апеляційної інстанції, в порядку, встановленому процесуальним законом.
Чинним ЦПК України не передбачено повноважень Верховного Суду щодо перегляду судових рішень Верховного Суду, ніж в порядку частини першої статті 423 ЦПК України, де визначено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 у частині оскарження ухвали Верховного Суду 
від 28 серпня 2019 року слід відмовити. 
Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Також, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, та інше.
Керуючись пунктом 1, 3 частини другою статті 394 ЦПК України, 
У Х В А Л И В:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2018 року, ухвалу Львівського апеляційного суду від 04 квітня 
2019 року та ухвалу Верховного Суду від 28 серпня 2019 року в справі за позовом  ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Галицького відділення поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, Генеральної прокуратури України, прокуратури Івано-Франківської області, Галицької прокуратури Івано-Франківської області, Верховного суду України, Апеляційного суду Івано-Франківської області, Галицького районного суду Івано-Франківської області, слідчого судді Максимчина Юрія Дмитровича, Європейського суду з прав і свобод людини про відшкодування моральної та майнової шкоди, відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                   В. М. Коротун