ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3544/20 Справа № 201/7368/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С. С. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року        Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого - Куценко Т.Р., 
суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,
за участю секретаря - Синенка Є.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу 
за апеляційною скаргою 
                ОСОБА_1 , 
на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09 січня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального вищого навчального закладу "Дніпровський базовий медичний коледж" Дніпропетровської обласної ради про скасування наказу №35-к від 27 березня 2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності та відшкодування моральної шкоди, - 

ВСТАНОВИЛА: 

       У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до КВНЗ "Дніпровський базовий медичний коледж" Дніпропетровської обласної ради, в якому просила скасувати наказ № 35-к від 27 березня 2018 року, стягнути моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн. на користь  ОСОБА_1 . 
       В обґрунтування позову посилався на те, що вона була поновлена на посаді викладача фізичного виховання у КВНЗ «ДБМК» ДОР рішенням суду із погіршенням умов праці, із наказом № 35-к від 27 березня 2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності не погоджується, вважає його незаконним та виданим з надуманих та штучних підстав, стверджує про тиск та переслідування з боку адміністрації коледжу, зазначає, що інцидент із студенткою ОСОБА_2 створений штучно адміністрацією коледжу, стверджує, що є викривачем корупційної діяльності, користується імунітетом ст. 53 Закону України «Про запобігання корупції», зазначає, що діями відповідача їй було завдано моральних страждань. Посилаючись на вказані обставини заявник просила задовольнити заявлені позовні вимоги.
       Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09 січня 2020 року відмовлено в задоволені заявлених позовних вимог. 
       Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, оскільки при ухваленні рішення судом першої інстанції не були враховані обставини та норми закону на які заявник посилався у своїй позовній заяві.
       КВНЗ "Дніпровський базовий медичний коледж" Дніпропетровської обласної ради надало відзив на апеляційну скаргу в якому вказує, що вона є необгрунтованою та не підлягає задоволенню.
       Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
       Судом встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду по справі № 200/259/17 від 02 березня 2018 року, залишеного без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року, було скасовано наказ № 122-к від 05 грудня 2016 року про звільнення, ОСОБА_1 поновлено на посаді викладача фізичного виховання в КВНЗ «ДБМК» ДОР. Наказом № 26-к від 07 березня 2018 року було поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді викладачі фізичного виховання. 
       15 березня 2018 року під час проведення заняття з фізичного виховання викладачем ОСОБА_1 студентці групи А-32 ОСОБА_3 після виконання прави відбивання м`яча у положенні лежачи раптово стало зле, присутні у спортивній залі голова ЦК ОСОБА_5 та заступник директора з навчально-виробничої роботи ОСОБА_6 надали першу медичну допомогу, викликали швидку медичну допомогу, студентка ОСОБА_7 була госпіталізована з діагнозом «вегето-судинна дистонія по гіпертонічному типу». Зазначені обставини підтверджуються доповідними записками методиста ОСОБА_8 /т.1, а.с.36/, голови ЦК військово-спортивних дисциплін ОСОБА_5 /т.1, а.с. 37/, доповідної керівника фізичного виховання ОСОБА_9 /т.1, а.с. 39/ та показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 .
       Згідно з п. 2.26 посадової інструкції викладача ОСОБА_1 /т.2 а.с.17-21/ викладач виконує вимоги правил, норм та інструкцій з техніки безпеки та виробничої санітарії, а також законодавства про працю, правил внутрішнього розпорядку. Згідно з п. 5.10 посадової інструкції викладача ОСОБА_1 викладач повинен знати індивідуальні характеристики студентів. Згідно з п. 1.3 Інструкції з охорони праці і заходам безпеки для викладачів фізичного виховання № 36-В, затвердженої наказом № 51-зп від 16 листопада 2016 року, викладач фізичного виховання, або інша особа, яка проводить заняття по фізичній культурі і спорту, несуть відповідальність за збереження життя і здоров`я студентів /т.1, а.с. 48-49/. З питань охорони праці для працівників училища з ОСОБА_1 проводилися інструктажі /т.1, а.с.50-51/.
       16 березня 2018 року ОСОБА_1 було запропоновано надати письмові пояснення, однак, вона відмовилась надавати пояснення /т.1, а.с. 44/, внаслідок чого було складено акт № 14 від 16 березня 2018 року /т.1, а.с. 45/, за наслідком чого ОСОБА_1 було оголошено догану наказом № 35-к від 27 березня 2018 року /т.1, а.с. 7-8/.
       Встановивши обставини по справі, дослідивши надані сторонами докази та приймаючи до уваги наданні ними пояснення колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведенності наявності дисциплінарного проступку та вини ОСОБА_1 у порушенні пунктів п. 2.26, 5.10 посадової інструкції викладача, п. 1.3 Інструкції № 36-В. Будь-яких доказів незаконності наказу № 35-к від 27 березня 2018 року або порушення відповідачем порядку про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності матеріали справи не містять.
       Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни. 
       Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків. 
       Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана. Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.
       Виходячи з наведених норм закону суд першої інстанції прийшов до правильного та обгрунтованого висновку, що під час розгляду даної справи не було встановлено порушень порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача при венесені КВНЗ «ДБМК» ДОР наказа № 35-к від 27 березня 2018 року про оголошення догани ОСОБА_1 . 
       Доводи апеляційної скарги відносно сплановоних дій дирекора КВНЗ «ДБМК» ДОР ОСОБА_10 проти ОСОБА_1 та створення їй перешкод у здійснені обов`язків викладача фізичного виховання, шляхом підмовлення студентів коледжу на певні дії, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки дані твердження не підтвердженні належними та допустимими доказами в розумінні ст.77-81 ЦПК України.
       Доводи апеляційної скарги щодо особливого статусу позивача, як викривача корупційної діяльності відповідача не може прийняти до уваги, виходячи з наступного.
       З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернуталась із заявою про вчинення корупційних правопорушень до НАЗК 14 квітня 2018 року. Спірний наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності № 35-к був винесений 27 березня 2018 року, отже, заходи дисциплінарної відповідальності до ОСОБА_1 були застосовані до повідомлення нею про корупційні правопорушення посадових осіб КВНЗ «ДБМК» ДОР, у зв`язку із чим відсутній зв`язок між негативними заходами впливу та повідомленням позивачем про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції». 
       Таким чином, позивачем не було надано належних та допустимих доказів встановлення фактів порушення Закону України «Про запобігання корупції» посадовими особами КВНЗ «ДБМК» ДОР.
       Також коелгія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що не приймається до уваги при розгляді даної справи наявні у матеріалах справи постанови про притягнення до адміністративної відповідальності посадових осіб КВНЗ «ДБМК» ДОР за ст. 212-3 КУпАП /т.1, а.с. 134-135, 238-241, 244-246. та акт ревізії Східного офісу Держаудитслужби /т.1, а.с. 179-229/, оскільки КУпАП визначає перелік адміністративних правопорушень, пов`язаних із корупцією у Главі 13-А, зокрема, до таких правопорушень відносяться правопорушення, передбачені статтями 172-4, 172-5, 172-6, 172-7, 172-8, 172-9, 172-9-1, 172-9-2.
       Доказів притягнення до адміністративної, кримінальної, дисциплінарної чи матеріальної відповідальності за порушення норм Закону України «Про запобігання корупції» посадовими особами коледжу не надано. У зв`язку із цим позивачем не надано належних та допустимих доказів встановлення фактів корупційних правопорушень з боку посадових осіб КВНЗ «ДБМК» ДОР.
       Отже, зважаючи на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не надала суду жодного належного та допустимого доказу того, що вона відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» є викривачем, та не довела, що притягнення її до дисциплінарної відповідальності пов`язано з її повідомленнями про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» посадових осіб КВНЗ «ДБМК» ДОР. Сам по собі факт реєстрації заяв позивача, не може бути запобіжником проти застосовування до неї дисциплінарних стягнень відповідно до норм КЗпП України. Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією, висловленою Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постанові від 17.12.2018 р. у справі №359/6718/17.
       Рішення суду першої інстації є достатньо обґрунтованим та таким, що ґрунтується на нормах закону.
       Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а зводяться до незгоди заявника із висновками суду, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи, в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.
керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09 січня 2020 року - залишити без змін.        

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:                                                        Т.Р. Куценко 

Судді:                                                                Е.Л. Демченко         

                                                                       М.О. Макаров