УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження
28 квітня 2020 року  
м. Київ
справа №640/13217/19
провадження №К/9901/9820/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів: Желєзного І.В., Стародуба О.П.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.12.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2020 у справі № 640/13217/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
у с т а н о в и в:
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду місті Києва звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просив: 
(і) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 90 % до 70   % від сум грошового забезпечення;
(іі) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахувати в розмірі 90 % грошового забезпечення згідно зі статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №   2262-XII, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», починаючи з 01.01.2018 з врахуванням проведених раніше виплат, здійснивши виплату невідкладно та однією сумою;
(ііі) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо неврахування при перерахунку пенсії ОСОБА_1 надбавки за кваліфікацію, в/сл.1 клас у розмірі 8 %, надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами у розмір 15 %, надбавки за особливо важливі завдання у розмірі 50 %, премії у розмірі 25 %, які він отримував до перерахунку пенсії;
(іііі) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахувати та платити пенсію ОСОБА_1 , включаючи надбавку за кваліфікацію, в/сл1 клас у розмірі 8 %, надбавку за роботу таємними виробами, носіями, документами у розмір 15 %, надбавку за особливо важливі завдання у розмірі 50 %, премії у розмірі 25 %, починаючи з 01.01.2018 з врахуванням проведених раніше виплат, здійснивши виплату невідкладно та однією сумою;
(ііііі) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо виплати ОСОБА_1 в 2018 році лише 50 %, у 2019 році лише 75 % суми підвищення пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві виплачувати 100 % суми підвищення пенсії ОСОБА_1 , перерахованої згідно зі статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №  704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та постановою Кабінету міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», починаючи з 01.01.2018 з врахуванням проведених раніше виплат, здійснивши виплату невідкладно та однією сумою;
(іііііі) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо неврахування до пенсії ОСОБА_1 підвищення в розмірі 150 процентів мінімальної пенсії за віком як учаснику бойових дій;
(ііііііі) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахувати та виплачувати надалі ОСОБА_1 пенсію в розмірі 90 % грошового забезпечення з урахуванням підвищення в розмірі 150 процентів мінімальної пенсії за віком як учаснику бойових дій, починаючи з 15.05.2000, здійснивши виплату невідкладно та однією сумою.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.12.2019 позов задоволено частково:
А) Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 90 % до 70   % від сум грошового забезпечення.
Б) Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахувати в розмірі 90 % грошового забезпечення згідно зі статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та постановою Кабінету міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», починаючи з 01.01.2018 з врахуванням проведених раніше виплат.
В) У решті позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням стосовно відмови у позові, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на неповне з`ясування судом всіх обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив оскаржене рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.12. 2019 - без змін.
ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.12.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2020 у справі №   640/13217/19.
Дослідивши зміст касаційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України, у редакції, чинній з 08.02.2020) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках   - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності підлягають касаційному оскарженню у випадку, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Питання відповідності позиції суду апеляційної інстанції висновкам Верховного Суду, які викладені в постанові від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18 потребує ретельної перевірки, яку не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому колегія суддів дійшла висновку, що подана касаційна скарга може стосуватися питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
За вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, з-поміж іншого, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Аналіз аргументів касаційної скарги в їхньому логічному взаємозв`язку з висвітленими в судовому рішенні суду апеляційної інстанції обставинами справи дає можливість колегії суддів вважати, що у цій ситуації можуть бути наявні обставини, наведені у підпункті «а» пункті   2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є підставою для відкриття касаційного провадження.
Також Верховний Суд зауважує, що за правилами частини першої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Водночас згідно з частиною другою статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Колегія суддів встановила, що передбачений зазначеною статтею строк на касаційне оскарження пропущений, оскільки оскаржене судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалене 27.02.2020, а касаційна скарга була подана 02.04.2020 (згідно з відтиском штемпеля оператора поштового зв`язку «Укрпошта» на конверті, у якому надійшла касаційна скарга).
У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що він отримав постанову суду апеляційної інстанції 18.03.2020, а тому вважає вказану обставину поважною причиною для пропуску процесуального строку.
За наведених обставин та беручи до уваги надані на їхнє підтвердження докази, Верховний Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення та про наявність підстав для його поновлення.
Отже, підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження у цій справі немає.
З огляду на наведене колегія суддів вважає, що слід відкрити касаційне провадження за поданою касаційною скаргою на підставі підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Керуючись положеннями підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в:
1. Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити. Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.12.2019 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2020 у справі № 640/13217/19.
2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.12.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2020 у справі №   640/13217/19
3. Витребувати з Окружного адміністративного суду міста Києва справу №   640/13217/19.
4. Надіслати особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги.
5. Установити десятиденний строк з моменту отримання учасниками справи цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу, до перебігу якого не включається строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби COVID-19. Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та долучених до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                            А.А. Єзеров

Суддя                                                                                І.В. Желєзний

Суддя                                                                                О.П. Стародуб