УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
23 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 445/2406/16-к
провадження № 51-1171 ск 20
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд) у складі:
головуючого                  ОСОБА_1 ,
суддів                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Шевченківського районного суду                                  м. Львова від 10 червня 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від                            29 листопада 2019 року.
Обставини справи

1. Зазначеним вироком, залишеним без змін апеляційним судом, 
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя                                АДРЕСА_1 ,  
засуджено за частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України (далі – КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.
На підставі частини 5 статті 72 КК (у редакції Закону України № 838-VIII від                                    26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання») зараховано засудженому ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 12 жовтня 2016 року по день набрання вироком суду щодо нього законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. 
2. За обставин, детально викладених у вироку, суд визнав доведеним, що 27 вересня 2016 року близько 01:00 ОСОБА_5 , знаходячись на лавці, яка розташована за місцем його проживання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту зі своєю знайомою ОСОБА_6 1999 року народження, на ґрунті особистих неприязних відносин, будучи фізично значно сильнішим за потерпілу, усвідомлюючи те, що пошкодження органокомплексу шиї, до складу якого входять життєво важливі органи, може призвести до смерті людини, та бажаючи настання смерті потерпілої , стиснув її шию, та продовжував утримувати, поки остання не перестала подавати ознак життя.
У подальшому, з метою приховання слідів кримінального правопорушення та уникнення кримінальної відповідальності, засуджений таємно помістив труп вбитої ним ОСОБА_6 в полімерний пакет та виніс за межі свого господарства, де приховав у ямі, замаскувавши місце за допомогою гілля.                 
Доводи касаційної скарги

3. У касаційній скарзі захисник, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність й невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, просить змінити судові рішення щодо ОСОБА_5 у частині міри призначеного покарання та призначити йому покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі. 
4. При цьому захисник, зазначає, що суди попередніх інстанцій, при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , не врахували всіх обставин, що пом`якшують покарання. 
Оцінка суду

5.  Перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке. 
6. Доводи касаційної скарги сторони захисту про суворість призначеного засудженому покарання є необґрунтованими. Ці доводи зводяться до того, що суди надали таку оцінку  обставинам вчинення злочину, індивідуальним рисам особи засудженого та іншим обставинам справи, з якою не згоден захисник.
7. Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
8. При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд першої інстанції врахував в повній мірі обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу засудженого, його позитивні характеристики з місця проживання та місця попереднього навчання, обставини, що пом`якшують покарання, а саме повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, сприяння органу досудового розслідування в розкритті кримінального правопорушення, перебування в стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою обставиною.
9. З мотивувальної частини вироку слідує, що місцевим судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, максимальна міра покарання за вчинення якого становить п`ятнадцять років. 
10. Отже, суд першої інстанції правильно призначив покарання ОСОБА_5 відповідно до приписів статті 65 КК, у межах, наближених до мінімальної санкції частини 1 статті 115 КК, тому колегія суддів вважає доводи касаційної скарги про призначення надто суворого покарання безпідставними.
11. Проаналізувавши рішення районного суду, апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції в частині призначення засудженому покарання та не знайшов підстав для призначення більш м`якого покарання. Рішення апеляційного суду належним чином мотивоване з посиланням на обставини справи і відповідає вимогам статті 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі — КПК). Із такими висновками судів погоджується і колегія суддів.
12. За таких обставин, підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_5 покарання за доводами, викладеними у касаційній скарзі захисника, касаційний суд не вбачає.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданої до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись пунктом 2 частигни 2 статті 428 КПК, Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною захисника ОСОБА_4 , поданою в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 10 червня 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 листопада 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                                   ОСОБА_3