Справа № 462/1527/20                                Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д.  
Провадження № 22-ц/811/1264/20                  Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 
Категорія:84

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

        18 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Шандри М.М.
суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 18 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Сяйво» про визнання протиправною бездіяльності директора Львівського комунального підприємтсва «Сяйво» - Масюк Уляни Львівіни та зобов`язання до вчинення дій,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача ЛКП «Сяйво», в якій просить визнати протиправною бездіяльність директора ЛКП «Сяйво»- Масюк Уляни Львівни щодо невиконання та порушення вимог ст.40 Конституції України, зобов`язати директора ЛКП «Сяйво» розглянути по суті його заяву від 28.11.2019.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 18 березня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Сяйво» про визнання протиправною бездіяльності директора Львівського комунального підприємтсва «Сяйво» - Масюк Уляни Львівіни та зобов`язання до вчинення дій повернуто позивачу.
Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, оскільки предмет спору із вказаних судом справ є різним. Просить скасувати ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду таким вимогам не повністю відповідає. 
Як убачається з наявних матеріалів, ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до відповідача ЛКП «Сяйво», яким просив визнати протиправну бездіяльність директора ЛКП «Сяйво»- Масюк Уляни Львівни щодо невиконання та порушення вимог ст.40 Конституції України, зобов`язати директора ЛКП «Сяйво» розглянути по суті його заяву від 28.11.2019(а.с.1-4).
Ухвалою від 18 березня 2020 року суддя Залізничного районного суду м. Львова повернув ОСОБА_1 вказану позовну заяву, оскільки позивачем подано декілька аналогічних позовів до того ж самого відповідача з тих самих підстав з тим самим предметом, а саме справи № 462/1522/20, № 461/1523/20, № 462/1524/20, № 462/1525/20 за позовом ОСОБА_1 до ЛКП «Сяйво» про визнання протиправною бездіяльності директора ЛКП «Сяйво» - Масюк Уляни Львівни щодо невиконання та порушення вимог ст.40 Конституції України, зобов`язання директора ЛКП «Сяйво» розглянути по суті його заяву від 28.11.2019, які надійшли до суду до подання даної позовної заяви. У даних справах не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду. Оскільки позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом, суд на підставі п. 6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України повернув позовну заяву позивачу(а.с.6).
Таке процесуальне рішення не ґрунтується на законі.
За змістом положень ст. 185 ч. 4 п. 6 ЦПК України у взаємозв`язку зі ст.ст. 2, 4, 44 та іншими нормами цього Кодексу, йдеться про запобігання зловживанням процесуальними правами та припинення таких зловживань з боку того самого позивача, який подає позов, шляхом пред`явлення у цьому ж суді іншого аналогічного позову.
На запит апеляційного суду Залізничний районний суд м. Львова надіслав копії позовних заяв у справах за № 462/1523/20, № 462/1524/20, № 462/1525/20 за позовом ОСОБА_1 до ЛКП «Сяйво».
Службовою запискою від 03.06.2020 було витребувано копію позовної заяви у справі за № 462/1522/20(а.с.21).
Як убачається з матеріалів справи, у справі за №462/1522/20 предметом позову є зобов`язання ЛКП «Сяйво» розглянути запит позивача від 28.11.2019 про причини не відображення у безпідставних платіжках ЛКП «Сяйво» - субсидії(а.с.23-24), у справі за №462/1523/20 предмет позову є зобов`язання ЛКП «Сяйво» розглянути запит позивача від 28.11.2019 про складення трьох актів щодо багаторічного не проживання осіб у квартирі(а.с.26-27), у справі за №462/1524/20 предмет позову є зобов`язання ЛКП «Сяйво» розглянути запит позивача від 28.11.2019 про вирішення питання встановлення нової газової колонки за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.30-31), у справі за №462/1525/20 предмет позову є зобов`язання ЛКП «Сяйво» розглянути запит позивача від 28.11.2019 про видачу довідки позивачу Ф-2 про склад сім`ї(а.с.28-29).
Таким чином, подані ОСОБА_1 позовні заяви не є тотожними, оскільки предмет спорів є різним. Ухвала судді про повернення заяви не ґрунтується на жодних конкретних, об`єктивних даних, які б вказували на наявність підстав для застосування положень ст. 185 ч. 4 п. 6 ЦПК України.
Відтак, для повернення позивачу ОСОБА_1 позовної заяви не було передбачених ст. 185 ч. 4 п. 6 ЦПК України підстав, ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права, тому відповідно до ст. 379 ч. 1 п. 4 ЦПК України апеляцію слід задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
       Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 18 березня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 18.06.2020

Головуючий        
       
Судді