УХВАЛА

12 травня 2020 року  
Київ
справа №640/13564/19
адміністративне провадження №К/9901/11207/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стеценка С.Г.,
суддів: Стрелець Т.Г.,  Тацій Л.В., 

перевіривши касаційну скаргу Національного банку України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.12.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2020 у справі №640/13564/19 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до Національного банку України про визнання протиправним та скасування рішення, -
В С Т А Н О В И В:
Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі також - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національного банку України (далі також - відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Національного банку України № 17/БТ від 18 січня 2019 року «Про накладення штрафу на Акціонерне товариство «Універсал Банк».
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.12.2019 адміністративний позов задоволено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2020 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.12.2019 залишено без змін.
Відповідач, не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, подав касаційну скаргу, в якій, покликається на неправильність застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права (п. 1 та 3 ч. 2 ст. 353 КАС України).
Крім того, скаржником зазначено, що судом апеляційної інстанції при вирішенні вказаного спору застосовано висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах, а саме, щодо застосування пунктів 9.20 та 9.21 глави 9 розділу ІІ Положення № 346, викладений у постанові від 18.12.2019 у справі № 520/1636/19. Так, суд апеляційної інстанції зазначив: «Національний банк помилково ототожнює поняття «ризикова діяльність» та «ризикова діяльність в сфері фінансового моніторингу» та відповідно, безпідставно застосував до позивача санкцію, передбачену пунктом 9.21 глави 9 розділу 1 Положення № 346».
Отже, суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції про те, що «у випадку вчинення банками такого виду правопорушення, як здійснення ризикової діяльності у сфері фінансового моніторингу, розрахунок суми штрафних санкцій повинен здійснюватися за приписами пункту 9.20 глави 9 розділу 1 Положення № 346».
Натомість, Верховний Суд у постанові від 11.03.2020 у справі № 826/12735/17 (далі - Постанова від 11.03.2020) визнав правомірним здійснення розрахунку розміру штрафу за здійснення ризикової діяльності у сфері фінансового моніторингу відповідно до вимог пункту 9.21 глави 9 розділу ІІ Положення № 346.
При цьому, зі змісту постанови від 11.03.2020 вбачається, що Верховним Судом було взято до уваги постанову від 18.12.2019, проте за результатом розгляду справи № 826/12735/17 у постанові від 11.03.2020 Верховний Суд зазначив протилежний висновок щодо застосування у спірних правовідносинах пунктів 9.20 та 9.21 глави 9 розділу ІІ Положення № 346.
Так, предметом спору у справі № 826/12735/17 (постанова від 11.03.2020) було також рішення про застосування Національним банком до банку заходу впливу за здійснення ризикової діяльності та вчинення інших правопорушень у сфері фінансового моніторингу. При цьому, визначаючи розмір штрафу за здійснення банком ризикової діяльності Національний банк керувався саме вимогами пункту 9.21 глави 9 розділу ІІ Положення № 346, а за вчинення інших порушень у сфері фінансового моніторингу вимогами 9.20 глави 9 розділу ІІ Положення № 346. В той же час, визначення загального розміру штрафу Національним банком було здійснено відповідно до вимог пункту 9.27 глави 9 розділу ІІ Положення № 346.
Тобто, судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 328, п. 1 та 3 ч. 2 ст. 353 КАС України.
Таким чином, підставою для відкриття касаційного провадження у справі є оскарження судового рішення зазначеного у частині 1 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України та посилання скаржником у касаційній скарзі на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
Скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.
В касаційній скарзі відповідач також просить зупинити виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Частинами 1 та 2 статті 375 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.
Вирішуючи подане клопотання, Суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Для зупинення виконання судових рішень, а так само зупинення їх дії, що допускається як виняток, повинні бути вагомі причини. Однак доводи, які наведені скаржником, не є достатніми для зупинення виконання судових рішень, оскільки зводяться до незгоди з судовими рішеннями.
Проте, такі доводи не можуть оцінюватися поза межами касаційного перегляду справи, а тому, у задоволенні клопотання про зупинення виконання судових рішень слід відмовити.
Керуючись статтями 3, 340, 334, 375 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VІІІ, -
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання Національного банку України про зупинення виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.12.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2020 у справі №640/13564/19.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Національного банку України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.12.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2020 у справі №640/13564/19 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до Національного банку України про визнання протиправним та скасування рішення.
Витребувати з Окружного адміністративного суду міста Києва справу №640/13564/19.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Учасникам справи встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу з дня вручення копії цієї ухвали не пізніше 10 дня з дня закінчення карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".
Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко
Т.Г. Стрелець 
 Л.В. Тацій ,
Судді Верховного Суду