ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 червня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/10181/19	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпро, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 січня 2020 року (суддя Кучма К.С., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено11.01.2020 року) у адміністративній справі №160/10181/19 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача – ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування наказу, -

в с т а н о в и в:
          У жовтні 2019 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся до суду з позовом до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі по тексту – відповідач, Центр), третя особа – ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Центру від 24.09.2020 року №481 «Про при притягнення підполковника ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності».
          Рішенням Дніпропетровського оружного адміністративного суду від 11.01.2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
          З рішенням суду першої інстанції не погодився позивач ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не повністю досліджено обставини справи, не перевірені докази. На думку апелянта, суд не врахував того, що він, перебуваючи на посаді військового комісара Дружківського міського військового комісаріату, при наказу від 23.09.2016 року №143 поклався на підготовлений старшим лейтенантом ОСОБА_2 проект наказу, який визначив невчасне прибуття солдата ОСОБА_3 , як порушення військовослужбовцем військової дисципліни, передбачене п.49, згідно якого можуть бути накладені стягнення, зокрема сувора догана та позбавлення премії. Апелянт вважав, що відповідальність мають нести ОСОБА_2 , який готовив проект наказу та солдат ОСОБА_3 , який скоїв порушення та одержав премію  у розмірі 80%. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст.36 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству. Суд першої інстанції зазначив, що спірний наказ ґрунтується на результатах службового розслідування проведеного в ІНФОРМАЦІЯ_2 , виною особою в переплаті солдату ОСОБА_3 премії,  визнано підполковника ОСОБА_1 , який на той час перебував на посаді військового комісара Дружківського міського військового комісаріату та підписував наказ від 23.09.2016 року №143 «Про результати проведеного службового розслідування», яким за порушення вимог ст.45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та у відповідності до ст.48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України стрільцю 1 відділення охорони взводу охорони Дружківського військового комісаріату, солдату ОСОБА_3 оголошено сувору догану та виплачено премію у зменшеному розмірі 80 % від максимальної суми премії, визначеної наказом Міністра оборони України від 27.01.2016 року №44. 
Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України. 23.09.2016 року ОСОБА_1 займав посаду військового комісара Дружківського міського військового комісаріату та ним 23.09.2016 року був підписаний наказ №143 «Про результати проведеного службового розслідування», яким за порушення вимог ст.45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та у відповідності до ст.48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України стрільцю 1 відділення охорони взводу охорони Дружківського військового комісаріату, солдату ОСОБА_3 оголошено сувору догану та виплачено премію у зменшеному розмірі 80 % від максимальної суми премії. Визначеної наказом Міністра оборони України від 27.01.2016 року №44. 
Відповідно до наказів військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.11.2017 року №36 та від 01.12.2017 року №377 було проведено службове розслідування, яким було підтверджено переплату премії солдату ОСОБА_3 у розмірі 5597,22 грн. Вказана переплата відбулася у результаті прийняття військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 наказу від 23.09.2016 року №143 «Про результати проведеного службового розслідування», яким за порушення вимог ст.45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та у відповідності до ст.48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України стрільцю 1 відділення охорони взводу охорони Дружківського військового комісаріату, солдату ОСОБА_3 оголошено сувору догану та виплачено премію у зменшеному розмірі 80 % від максимальної суми премії, визначеної наказом Міністра оборони України від 27.01.2016 року №44, в той час як за невихід на службу без поважних причин, який допустив солдат ОСОБА_3 передбачено відповідно до п.31.6 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 11.06.2008 року №260 позбавлення премії повністю.
Встановлено, що з посади військового комісара Дружківського районного військового комісаріату Донецької області ОСОБА_1 було  переведено по службі в Дніпропетровську область та 07.10.2016 року наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України №575 призначено військовим комісаром Індустріального районного військового комісаріату м.Дніпра.  В подальшому наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 05.09.2017 року №308 ОСОБА_1 призначено військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 16.03.2019 року наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 84 позивач призначений та проходить службу на посаді військового комісара Центрально-Міського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Дніпропетровської області та підпорядковується військовому комісару Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
За результатами матеріалів службового розслідування ІНФОРМАЦІЯ_3 , які надійшли 12.09.2019 року було 24.09.2019 року видано наказ №481 «Про притягнення підполковника ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності», згідно з яким з нього утримано переплату грошового забезпечення у розмірі 5597,22 грн.
Відповідно до статей 26, 36 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству.
Відповідно статей 45, 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків,  порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності накласти дисциплінарне стягнення. На рядових (матросів) строкової служби можуть бути накладені стягнення, зокрема: сувора догана.
За результатами службового розслідування було встановлено, що 23.09.2016 року під час проведення службового розслідування старшим лейтенантом ОСОБА_2 не було звернуто уваги щодо не виходу на службу солдатом ОСОБА_3 20.09.2016 року з щорічної відпустки, який представив довідку №53 від 21.09.2016 року про знаходження на лікуванні в КЗ «Центр первинної медико-санітарно допомоги м. Слов`янська» з 21.09.2016 року по 24.09.2016 року.
Відповідно до п.316 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 11.06.2008 року №260 командир військової частини позбавляє військовослужбовців премії повністю за невихід на службу без поважних причин.
Матеріалами справи підтверджено, що згідно наказу від 23.09.2016 року №143 «Про результати проведеного службового розслідування», солдату ОСОБА_3 оголошено сувору догану та виплачено премію у зменшеному розмірі 80% від максимальної суми премії, визначеної наказом Міністра оборони України від 27.01.2016 року №44. Наказ підписаний військовим комісаром Дружківського міського військового комісаріату ОСОБА_1 . 
Відповідно до пунктів 2, 3 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року №243/95-ВР (чинного на час спірних правовідносин) відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. Військовим майно є державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами, до нього належать, в тому числі кошти. Військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявності заподіяної прямої дійсної шкоди.
Аналізуючи докази у справі та вище приведене законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції критично відноситься до тверджень позивача ОСОБА_1 про те, що матеріальну відповідальність мають нести ОСОБА_2 , який готував проект наказу про притягнення до відповідальності солдата ОСОБА_3 та сам солдат ОСОБА_3 , який допустив порушення дисципліни та одержав премію, оскільки відповідно до статей 28, 36 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, єдиноначальність є однім із принципів керівництва Збройних Сил України, яка полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед  державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця. Командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству. 
Відповідно до п.29 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року №243/95-ВР, якщо військовослужбовця переведено на нове місце служби до прийняття рішення про відшкодування заподіяної ним шкоди, то матеріали розслідування, дізнання, рішення органів попереднього слідства та суду або витяг з акту ревізії, перевірки, інвентаризації надсилаються у п`ятиденний термін після закінчення розслідування, ревізії, перевірки чи інвентаризації на нове місце служби винного для притягнення його до матеріальної відповідальності. Командир (начальник) військової частини за новим місцем служби винної особи зобов`язаний у 15-денний термін з дня надходження матеріалів про заподіяння шкоди видати наказ щодо притягнення цієї особи до матеріальної відповідальності.
Отже, відповідач правомірно прийняв наказ від 24.09.2019 року №481 «Про притягнення підполковника ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності» на підставі матеріалів службового розслідування Донецького обласного військового комісаріату. 
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 січня 2020 року у справі №160/10181/19 – залишити без змін. 
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до статей 328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова