ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

05 травня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/5444/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А.,       
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2020 ( суддя першої інстанції Татаринов Д.В.) в адміністративній справі №280/5444/19 за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про  визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся  до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яка полягає у не перерахунку пенсії згідно Довідки про заробіток для обчислення пенсії від 03 липня 2009 року № 159, виданої Відкритим акціонерним товариством "Запорізький арматурний завод" (відмові у здійсненні перерахунку),  зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі, який обчислений з врахуванням стажу та заробітної плати, підтверджених довідкою за внх. № 159 від 03 липня 2009 року, виданою ВАТ "Запорізький арматурний завод", починаючи з 01 квітня 2019 року.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області неправомірно відмовлено в перерахунку пенсії, а також  неправомірно не враховано заробітну плату за оскаржуваний період під час розгляду заяви про перерахунок пенсії, що призводить до зменшення індивідуального коефіцієнту заробітної плати ОСОБА_1 , та виплати пенсії у значно меншому розмірі.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яка полягає у не перерахунку пенсії згідно Довідки про заробіток для обчислення пенсії від 03 липня 2009 року № 159, виданої Відкритим акціонерним товариством "Запорізький арматурний завод" (відмові у здійсненні перерахунку).
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі, який обчислений з врахуванням стажу та заробітної плати, підтверджених довідкою за внх. № 159 від 03 липня 2009 року, виданою ВАТ "Запорізький арматурний завод", починаючи з 04 квітня 2019 року.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову у повному обсязі.
В обґрунтування посилається на те, що  відповідачем  прийнято рішення про відмову позивачу в перерахунку пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату ВАТ "Запорізький арматурний завод" від 03 липня  2009 року № 159 відповідно до статті 40 Закону № 1058, у зв`язку з не підтвердженням довідки первинними документами, про що позивачу направлено повідомлення від 06 серпня 2019 року № 533/02. Вказує, що для задоволення позовних вимог позивача щодо перерахунку його пенсії за довідкою про заробітну плату від 03 липня 2009 року № 159, видану ВАТ "Запорізький арматурний завод" немає законних підстав.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, яке є таким, що не підлягає скасуванню та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача.
У відповідності до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що    ОСОБА_1  звернувся 11 квітня 2019 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (відділу призначення, перерахунку пенсії № 2) із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати отриманої ним протягом січня 1988 - грудня 1992 років на Запорізькому виробничому об`єднанню "Арматуробудування".
До заяви ОСОБА_1 додано: оригінал Довідки про заробіток для обчислення пенсії від 03 липня 2009 року № 159, виданої Відкритим акціонерним товариством "Запорізький арматурний завод". 
Вказана довідка підписана керівником ОСОБА_2 та головним бухгалтером ОСОБА_3., має кутовий штам та містить відтиск печатки товариства.
Згідно вказаної довідки, ОСОБА_1 протягом січня 1988 - грудня 1992 років отримував заробітну плату на вказаному товаристві, всього 47 230 грн.
На всі виплати були нараховані страхові внески до Пенсійного фонду України (страхові внески). Довідка видана на підставі особових рахунків № 3162 за 5 років.
В довідці міститься позначка, що з 01 лютого 1994 року ЗВО "Арматуробудування" перейменовано в ВАТ "Запорізький арматурний завод" згідно наказу Мінмашпрому № 104 від 28 січня 1994 року.
ОСОБА_1 від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (Дніпровського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісний центр)) отримано Повідомлення від 06 серпня 2019 року № 533/03, згідно якого ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії. Свою відмову мотивовано статтею 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в зв`язку з не підтвердженням довідки про заробітну плату первинними документами.
Не погодившись з даними обставинами позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.
Згідно з ч.1  ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.
Враховуючи вимоги частини 2  статті 19 Конституції України  та частини 2  статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Згідно із частиною першою  статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до  Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування»  нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).
Відповідно до  статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»    затверджено  постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1  (далі - Порядок).
За змістом пп. 3 п. 2.1 Порядку № 22-1 у редакції, що діяла на час звернення позивача до пенсійного органу із відповідними заявами про призначення та перерахунок    пенсії, для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення). За бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (форма і зміст довідки визначено Додатком 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року (додаток 1).
Пунктом 2.10 Порядку № 22-1 передбачено, що Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається.
Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Іншого чинним законодавством не передбачено.
Тобто, роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у первинних документах відносно позивача за відповідний період.
Відповідно до ч. 1  ст. 72 КАС України  доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч.1  ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3  ст. 90 КАС України).
Суд вказує на те, що довідка про заробіток для обчислення пенсії від 03 липня 2009 року № 159 сумнівів у суду не викликає, оскільки надана на підставі особистих рахунків та підтверджує час роботи відповідно до трудової книжки позивача.
Отже у довідці про заробіток для обчислення пенсії від 03 липня 2009 року № 159 містяться всі необхідні відомості стосовно заробітної плати та періоду роботи на підприємстві, видачі на підставі особових рахунків за 1988-1992 роки. Довідка підписана уповноваженими особами та містить підтиск кутового штампу підприємства та круглої печатки. Факт того, що Позивач працював на ВАТ "Запорізький арматурний завод" підтверджується записами в трудовій книжці.
Враховуючи наведені норми права та матеріали справа, колегія суддів апеляційеної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач необґрунтовано відмовив позивачу у перерахунку пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 03 липня 2009 року № 159, видану ВАТ "Запорізький арматурний завод".
Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:
у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;
у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.
З урахуванням викладених норм, відповідач відповідно до частини 4 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" повинен був перерахувати позивачу пенсію з 04 квітня 2019 року із врахуванням показників заробітної плати згідно довідки про заробітну плату від 03 липня 2009 року № 159, видану ВАТ "Запорізький арматурний завод", а не як просить позивач з 01 квітня 2019 року, оскільки саме з 04 квітня 2019 року позивачу призначена пенсія.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить висновку, що суд першої інстанції при вирішенні спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1  ст. 315 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України в редакції, яка діє з 15.12.2017 р. та підлягає застосуванню судом апеляційної інстанції відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись ст.ст.  243,  250,  308,  311,  315,  316,  321,  322,  325,  328,   КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення 
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2020 в адміністративній справі №280/5444/19 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття  та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст судового рішення складено 05.05.2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва