КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
11 червня 2020 року
 
справа №755/4916/19
                                        
провадження № 22-ц/824/4429/2020   
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
            судді-доповідача: Музичко С.Г.,
            суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 
відповідач -  ОСОБА_2 
третя особа: ОСОБА_3 
 
            розглянувши в порядку письмового провадження  цивільну  справу  за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року ухваленого під головуванням судді  Арапіної  Н.Є. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
 
В С Т А Н О В И В :
 
В березні 2019 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. 
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року позов задоволено частково.
 Стягнуто аліменти з ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1  аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання за денною формою на відділенні харчових технологій та товарознавства Економіко-правового коледжу Київського кооперативного інституту бізнесу і права в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно починаючи з 25 березня 2019 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-х річного віку.
В решті позовних вимог відмовлено.
Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Не погоджуючись із рішенням суду представником відповідача подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що станом на день прийняття рішення ОСОБА_3 завершив навчання. Крім того, судом не з`ясовано можливість відповідача надати таку матеріальну допомогу. Вважає розмір стягнених судом аліментів неспівмірним розміру заробітної плати відповідача. Рішення прийнято без виклику відповідача, що позбавило останнього довести свою позицію. 
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України  дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи  частково позов, суд першої інстанції виходив із обов`язку батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання та відсутності доказів на підтвердження того, що у позивача наявна можливість сплачувати аліменти у розмірі 6500 грн. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 27 жовтня 2000 року  позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано 03 жовтня 2002 року (а.с. 5).
Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1   (а.с.6).
Відповідно до довідки від 07.02.2019 року, виданої Київським кооперативним інститутом бізнесу і права, ОСОБА_3 є студентом ІІІ курсу зазначеного навчального закладу денної форми навчання, та закінчує навчання 30 червня 2019 року ( а.с.11).
Звертаючись до суду із позовом позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільного сина, який продовжує навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 6500 грн  щомісячно, починаючи з 25 березня 2019 року та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-х річного віку.
Відповідно до  ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 199 СК України передбачено  якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 
 Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
За змістом ст. 182 СК України,  при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до роз`яснень п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача, оскільки ОСОБА_3 на час звернення позивача до суду продовжував навчання в Економіко-правовому коледжі Київського кооперативного інституту бізнесу і права, термін закінчення якого 30 червня 2019 року, та недосягнення ОСОБА_3 23-х річного віку. 
Доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду постановлене після завершення ОСОБА_3 навчання не звільняє відповідача від обов`язку сплати аліментів за період навчання сина.
Посилання апелянта на те, що рішення прийнято без виклику сторін, що позбавило відповідача довести свою позицію, колегія суддів відхиляє, оскільки останній був повідомлений про відкриття провадження та не був позбавлений можливості надати суду свої письмові пояснення чи заперечення.   
Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 
Додана до апеляційної скарги  довідка про доходи відповідача судом апеляційної інстанції не приймається, оскільки подана з порушенням положень ЦПК України.
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставини справи,  правильно застосовані норми матеріального права та не допущено порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення спору по суті, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.
Положеннями ч.1 ст.375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

               П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає .
 
Повний текст постанови виготовлено 11 червня 2020 року.
 
            Суддя-доповідач                                                                    

            Судді