ПОСТАНОВА
Іменем України

04 червня 2020 року 
Київ
справа №460/1697/19
адміністративне провадження №К/9901/214/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Білак М.В.,         Соколов В.М.,
розглянувши в письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу №460/1697/19
за позовом     ОСОБА_1 до Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
за касаційною скаргою Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 18     липня 2019 року (прийняту у складі судді Борискін С.А.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року (прийняту у складі головуючого судді - Улицького В.З., суддів:Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.)
ВСТАНОВИВ:
І СУТЬ СПОРУ 
1.           У липні 2019 року ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду першої інстанції з позовом до Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області (надалі - відповідач, скаржник), про визнання протиправним та скасування рішення Копилівської сільської ради від 25 червня 2019 року №830-45-7 про дострокове припинення повноважень сільського голови Копилівської сільської ради ОСОБА_1 , поновлення позивача на посаді з 25 червня 2019 зі стягненням з Копилівської сільської ради середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ 
2.           Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.
3.          Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року залишено без змін.
ІІІ ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
4.           Рівненський окружний адміністративний суд від 18 липня 2019 року відкрив провадження у даній справі. Не погоджуючись з вказаною ухвалою відповідач оскаржив її до суду апеляційної інстанції.
5.           Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року залишено без змін.
6.           Залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції Восьмий апеляційний адміністративний суд виходив з того, що згідно адресної картки по реєстрації місця проживання у м. Рівному позивач з 30 липня 2019 року зареєстрована та проживає у м. Рівному, тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ (ЗАПЕРЕЧЕНЬ) 
7.          Відповідач уважаючи ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року постановленою з порушенням вимог процесуального закону, подав касаційну скаргу.
8.          Ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2020 року         відкрито провадження за вищевказаною касаційною скаргою.
9.          Відповідач у касаційній скарзі зазначає, що адресна карта, яка була надана, як доказ місця реєстрації не може вважатися належним доказом оскільки не засвідчена в передбачений законом порядку. Позивачем не надано інших доказів, які б могли підтвердити зареєстроване місце проживання позивача, а саме: копію сторінки належного позивачу паспорта громадянина України зі штемпелем-відміткою про зняття з реєстрації попереднього місця проживання та реєстрації за новою адресою. Також відповідач зазначає, що за адресою вказаною в адресній картці зареєстрована юридичну особу.
10.          У касаційній скарзі відповідач просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу для продовження розгляду за встановленою територіальною юрисдикцією.
11.          Відзиву на касаційну скаргу не надходило, що не перешкоджає розгляду касаційної скарги.
V. ДЖЕРЕЛА ПРАВА
12.              За правилами частини третьої    статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України    провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
13.          Відповідно до підпункту 4 пункту 1    розділу VII "Перехідні положення" КАС України    касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
14.          Приписами частини першої    статті 341 КАС України    визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
15.          Згідно з частиною другою    статті 341 КАС України    суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
16.          Відповідно до частини 1та 2    статті 25 КАС України    адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача. У разі невизначеності цим Кодексом територіальної підсудності адміністративної справи така справа розглядається адміністративним судом за вибором позивача.
17.          Частиною 2    статті 27 КАС України    передбачено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
18.          Разом з тим апеляційний суд наголошує, що відповідно до правил альтернативної підсудності адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом (частиною 1    статті 25 КАС України).
19.          Проте, статті    25    та    26 КАС України    мають різне правове регулювання щодо визначення підсудності справи, а саме: позови до юридичних осіб - пред`являються в суд за місцем реєстрації останніх, позови про оскарження актів індивідуальної дії - вирішуються судом за місцем проживання позивача.
20.          Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року №         1382-IV
20.1.          Згідно з частиною першою статті 2 громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.
20.2.          Частиною першою статті 6 передбачено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.
20.3.          Відповідно до частини шостої статті 7 зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.
21.          Порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів затверджено Наказом МВС України 22 листопада 2012 року № 1077 Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 року за № 2109/22421 (надалі - Порядок №1077)
21.1.          Пунктом 3.1 розділу ІІІ установлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, заяви про зняття особи з реєстрації місця проживання, яка подається особою або її законним представником.
21.2.          Згідно з пунктом 3.2 розділу ІІІ зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. Особа, яка досягла 14-річного віку, подає заяву про зняття з реєстрації місця проживання особисто. За заявою особи зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання.
21.3.          Відповідно до вимог пункту 3.3 розділу ІІІ у разі реєстрації місця проживання батьків за однією адресою при знятті з реєстрації одного з батьків разом з дитиною/дітьми до 14 років другий з батьків надає письмову згоду на зняття дитини/дітей з реєстрації місця проживання.
21.4.          На підставі пункту 7.1 розділу VІІ реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи скасовується в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства.
21.5.          Пунктом 7.2 розділу VІІ визначено, що у разі виявлення такого порушення керівник територіального підрозділу ДМС проводить перевірку підстав реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи, за її результатами складає висновок та приймає рішення про скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи. Копія цього висновку надсилається керівнику головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - територіальний орган ДМС) для здійснення контролю.
21.6.          Згідно з пунктом 7.5 розділу VІІ відомості про скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи вносяться до карток реєстрації особи, адресних карток та паспортного документа шляхом внесення запису «скасовано» на штамп, що був внесений до цих документів з порушенням законодавства (штамп реєстрації місця проживання, або штамп реєстрації місця перебування, або штамп зняття з реєстрації місця проживання).
22.          У    статті 59 КАС України    визначено вимоги до документів, що підтверджують повноваження представників. Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю юридичної особи (п. 1 ч. 1).
23.          Відповідно до частини 4 статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до    Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
24.          Відповідно до частини 9 частини 1    статті 20 цього Закону    під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів.
VI. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
25.          Щодо твердження скаржника, що копія адресної карти не може вважатися належним доказом з огляду на не засвідчення її належним чином, суд касаційної інстанції зазначає наступне.
26.          У    статті 59 КАС України    визначено вимоги до документів, що підтверджують повноваження представників. Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю юридичної особи (п. 1 ч. 1).
27.          В матеріалах справи наявна копія адресної карти м. Рівне, яка завірена представником позивача, адвокатом Харчуком В.І.
28.          Відповідно до частини 4 статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до    Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
29.          Цією самою статтею визначено, що відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи. 
30.          Представник позивача є адвокатом і на нього поширюється дія    Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI.
31.          Відповідно до частини 9 частини 1    статті 20 цього Закону    під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів.
32.          Оскільки представник позивача Харчук В.І. веде судову справу від імені ОСОБА_1 , він, як адвокат, має професійне право посвідчувати копії документів у справах, зокрема і копії адресної карти. 
33.          Вище наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду висловленого в постанові від 17 січня 2019 року у справі №809/1092/18.
34.          Виходячи з вище наведеного, суд касаційної інстанції не приймає твердження скаржника про не належність доказу наданого позивачем на підтвердження зареєстрованого місця проживання. 
35.          Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, позовну заяву подано 17 липня 2019 року. Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.
36.          Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції відповідач оскаржив її до суду апеляційної інстанції. Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, до якого було додано адресну карту м. Рівне видану 15 листопада 2019 року №65553 адміністратором управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради. 
37.          Дослідивши вказану адресну карту суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що на день вирішення судом справи мала зареєстроване місце проживання у місті Рівному, а тому вимога про вирішення справи судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача була дотримана.
38.          Підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
39.          Перевіряючи висновки суду апеляційної інстанції щодо зареєстрованого місця проживання позивача Верховний Суд вважає, що такий висновок зроблено з урахуванням статті 6 Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та Порядку №1077 та не вбачає підстав для зміни територіальної підсудності по справі.
40.          Відповідно до частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
41.           Переглянувши оскаржене судове рішення в межах заявлених вимог касаційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що підстави для його скасування чи зміни відсутні.
42.           Доводи, якими відповідач обґрунтовує касаційну скаргу, висновків суду і обставин справи не спростовують.
Судові витрати
43.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 349, 350, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
ПОСТАНОВИВ
1.           Касаційну скаргу Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області - залишити без задоволення .
2.           Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 18  липня 2019 року  та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова
М.В. Білак
В.М. Соколов,
Судді Верховного Суду