Ухвала
 
09 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 628/2144/16-к
провадження № 51-2170ск20
Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого          ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 01 березня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 травня 2020 року касаційну скаргу засудженого було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
У вищевказаному рішенні суду касаційної інстанції зазначено про необхідність належно обґрунтувати у чому полягає істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що тягне за собою скасування чи зміну судових рішень, а також зазначаючи про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судами першої та апеляційної інстанцій до нього положень ст. 36 КК, навести обґрунтування на підтвердження своїх доводів у цій частині. Крім того, звернуто увагу засудженого на те, що невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду, засуджений  ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, перевіривши зміст якої, Касаційний кримінальний суд установив, що зазначені в ухвалі Верховного Суду від 06 травня 2020 року недоліки касаційної скарги засуджений не усунув та допустився нових.
Так, засуджений ОСОБА_4 вказує, що оскаржує вирок та ухвалу судів першої та апеляційної інстанції та наводить доводи щодо їх незаконності у своїй скарзі, втім просить скасувати лише ухвалу суду апеляційної інстанції з призначенням нового розгляду у цьому суді, щопозбавляє касаційний суд можливості встановити дійсний предмет та результат касаційного розгляду.
Також, засуджений ОСОБА_4 повторно посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування до нього положень ст. 36 КК, так і не навів обґрунтування на підтвердження своїх доводів у цій частині.
Крім того, зазначаючи у новій касаційній скарзі про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість, ОСОБА_5 взагалі не вказує в чому саме полягає явна несправедливість призначеного покарання, як це встановлено в ст. 414 КПК, з огляду на положення статей 50, 65 КК.
Оскільки суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, відсутність чітких вимог касаційної скарги та їх правового обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа
не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Враховуючи викладене, з урахуванням вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, зважаючи
на те, що засуджений недоліків касаційної скарги не усунув, суд приходить
до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області 
від 01 березня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути засудженому ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
ОСОБА_1 	  ОСОБА_6 	ОСОБА_3 	
Судді: