ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 квітня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/5311/19	

головуючий суддя І інстанції –Кадникова Г.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого  судді (доповідача) Іванова С.М.,
                               суддів:  Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,     
за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 року в адміністративній справі № 160/5311/19 за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Комунального підприємства "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради про стягнення податкового боргу,- 
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області  звернулось до суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках на користь держави у сумі 3489631.56 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 року в задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області було відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області  звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що останнім було дотримано процедуру погашення податкового боргу в примусовому порядку, що свідчить  про обґрунтованість стягнення суми податкового боргу в судовому порядку.
Відзив від відповідача на адресу суду не надходив.
Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було подано клопотання про заміну Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на правонаступника Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.
Відповідно до ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року № 537 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби", утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1.
Відповідно до наведеного додатку № 1 утворено, зокрема Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
Згідно п. 2 наведеної постанови, реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2.
Відповідно до наведеного додатку № 2, реорганізовано, зокрема, Головне управління ДФС у Дніпропетровській області шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
З огляду на наведене, клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про заміну відповідача в порядку процесуального правонаступництва підлягає задоволенню, оскільки функції з реалізації державної податкової політики виведені з повноважень Державної фіскальної служби.
Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без участі останніх та без фіксування судового розгляду технічними засобами.
Клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, на переконання колегії суддів, з огляду на характер спірних правовідносин та змісту апеляційної скарги, задоволенню не підлягає.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів  вважає, що апеляційна скарга не  підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як було встановлено судом першої інстанції, КП Жовтоводський водоканал ДОР (код ЄДРПОУ 32182594) зареєстрований, як платник податків та перебуває на обліку у Кам`янській ОДПІГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Відповідно до даних інтегрованої картки відповідача, за останнім обліковується податковий борг з податку на додану вартість у сумі 3489631.56 грн., який виник у результаті несплати у встановлені терміні самостійно нарахованих грошових зобов`язань за податковими деклараціями з ПДВ. 
На думку податкового органу, вказана сума податкового боргу підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку.
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем порушено вимоги п.95.2 ст.95 ПК України, а саме не надіслано (вручено) платнику податків вимоги за 60 календарних днів, що передують дню звернення до суду із відповідним позовом.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 59.1, п. 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Положеннями пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.
Згідно пунктів 95.1, 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. 
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
За правилами пункту 95. 4 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує реалізацію права контролюючого органу на примусове стягнення податкового боргу, у тому числі шляхом звернення до суду, є дотримання таких умов: надіслання платнику податкової вимоги рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи вручення її особисто платнику або його законному чи уповноваженому представникові; сплив строку у 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
При цьому,  надіслана платнику податків податкова вимога на податковий борг, що не погашений, не втрачає своєї правової дії. 
Так, податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.
В такому випадку право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає в контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня скерування на адресу платника податків податкової вимоги, надісланої на раніше існуючий податковий борг, і реалізація такого права у часі не обмежена, а право на стягнення новоствореного податкового боргу виникає на наступний день, що настає за днем граничного строку сплати узгодженого грошового зобов`язання.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 14.04.2020 року по справі № 824/262/17-а, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Як свідчать встановлені обставини справи, дотримання процедури примусового повернення податкового боргу, позивач обґрунтовує надісланням відповідачу податкових вимог від  31.01.2003 року та від 11.03.2003 року № 2/66, які були отримані останнім.
Між тим, відповідно до поданої відповідачем копії довідки від 26.06.2014 року № 2 про податкову заборгованість, відповідно до вимог п. 24 ст. 14 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», виданої Жовтоводським відділенням Верхньодніпровської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, станом на 2014 рік у відповідача відсутній податковий борг  з податку  на додану вартість.
Відтак, в силу наведених правових приписів, податкові вимоги від  31.01.2003 року та від 11.03.2003 року № 2/66 вичерпали свою дію для цілей стягнення спірного податкового боргу, сформованого в 2018 році.
При цьому, доказів, які б спростовували повне погашення відповідачем податкового боргу до 2018 року, та як наслідок пролонгації дії наведених податкових вимог для стягнення податкового боргу, заявленого в межах спірних правовідносин, податковим органом, всупереч приписам ч. 1 ст. 77 КАС України, до суду подано не було.
Також, податковим органом не було надано до суду доказів формування та надіслання позивачу податкової вимоги на суму спірного податкового боргу.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо недотримання податковим органом процедури стягнення податкового боргу та, як наслідок ввідсутності правових підстав для його стягнення.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :
Допустити заміну відповідача у справі - Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на його правонаступника Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області  – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 року в адміністративній справі №160/5311/19– залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ч. 4 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко