ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 березня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/2308/19	

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Лавриненко Л.В.
суддів: Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання – Чеголя Є.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Таблетка А” м. Одеса
на рішення Господарського суду Одеської області від 13.11.2019 р. 
по справі № 916/2308/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Фіто - Лек” м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю “Таблетка А” м. Одеса
про стягнення 4   773   160,51 грн.   

суддя суду першої інстанції: Д`яченко Т.Г.
час та місце ухвалення рішення: 13.11.2019 р., м. Одеса, пр.-т Шевченко, 29, Господарський суд Одеської області

за участю представників сторін:
від Товариства з обмеженою відповідальністю “Фіто - Лек” м. Харків: Геньбач Н.А.

Ухвалою Південно – західного апеляційного господарського суду від 13.01.2020 р. відкрито провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Таблетка А» м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 13.11.2019 р. по справі № 916/2308/19.
Ухвалою Південно – західного апеляційного господарського суду від 20.01.2020 р. зупинено           дію рішення Господарського суду Одеської області від 13.11.2019 р. у справі № 916/2308/19.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
          Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “Таблетка А” м. Одеса розглянута в межах процесуального строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України.

12.03.2020 р. до Південно – західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю “Таблетка А” м. Одеса надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з перемовами щодо мирного врегулювання спору.
          Суд апеляційної інстанції, розглянувши наведене клопотання, не вбачає підстав для його задоволення, оскільки в судовому засіданні представником Товариства з обмеженою відповідальністю “Фіто - Лек” м. Харків спростовано доводи, викладені Товариством з обмеженою відповідальністю “Таблетка А” м. Одеса в заявленому клопотанні, та зазначено про відсутність вжиття відповідачем заходів щодо мирового врегулювання спору.

        В серпні 2019  р. Товариство з обмеженою відповідальністю “Фіто - Лек” м. Харків звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Таблетка А” м. Одеса (з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог) про стягнення заборгованості в сумі 4 773 160,51 грн., яка складається з:
- 3   712   260,77 грн. – основної заборгованості;
- 74   923,74 грн. – 3 % річних; 
- 899   084,87 грн. – пені;
- 86   891,13 грн. – інфляційних втрат.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе за договором поставки лікарських засобів від 15.04.2016 р. № 216 зобов`язань в частині оплати вартості поставленого товару.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.11.2019 р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Фіто - Лек” м. Харків задоволено у повному обсязі.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю “Таблетка А” м. Одеса оскаржило його до Південно – західного апеляційного господарського суду.
          В обґрунтування заявлених вимог відповідач посилається на неповне з`ясування обставин справи та порушення місцевим господарським судом норм матеріального права. 
          Ще одним доводом апеляційної скарги є посилання відповідача на невідповідність видаткових накладних, за якими виникла заборгованість умов договору поставки  від 15.04.2016 р. № 216 та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
          Також Товариство з обмеженою відповідальністю “Таблетка А” м. Одеса посилається на те, що позивачем при нарахуванні штрафних санкцій не вірно було застосовано облікову НБУ, що призвело до нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат з арифметичними помилками.
          На підставі викладеного, відповідач просить суд апеляційної інстанції оскаржуване рішення скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог. 
                    
Розглянувши матеріали справи, суд апеляційної інстанції зазначає  наступне.  

Як вбачається з матеріалів справи, 15.04.2016 р. між  Товариством з обмеженою відповідальністю “Фіто - Лек” м. Харків (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Таблетка А” м. Одеса (покупець) укладений договір поставки  № 216. 
За умовами наведеного договору постачальник бере на себе зобов`язання передати (поставити) у власність покупцю протягом дії договору товар в асортименті і кількості, вказаній в накладних, які є невід`ємною частиною даного договору. 
Покупець зобов`язується прийняти цей товар і своєчасно здійснити його оплату на умовах, визначених даним договором.
Відповідно до п. 1.2. договору предметом поставки є наступний товар: лікарські засоби (згідно Закону України „Про лікарські засоби”, супутні товари, які мають право придбавати та продавати аптечні заклади та їх структурні підрозділи (згідно „Переліку”, затвердженому наказом МОЗ України.).
Згідно з п. 2.1. договору кількість і асортимент товару узгоджується сторонами і зазначається у видатковій накладній на кожну поставку.
Відповідно до п. 3.1. договору ціни на товари, що поставляються за даним договором, вказані в національній валюті України.
Умовами пунктів 3.3. – 3.4. договору визначено, що ціни на товар зазначаються в кожній накладній, що є додатком до даного договору. 
Загальна сума договору складає суму вартості товарів згідно видаткових накладних, які є невід`ємною частиною даного договору і відвантажених протягом дії даного договору. 
Відповідно до п. 3.5. договору розрахунок за товар здійснюється по сумам, вказаним у видаткових накладних, шляхом відстрочення платежу протягом 21 календарного дня з моменту отримання товару покупцем. 
Датою поставки вважається дата отримання товару покупцем, про що покупцем робиться відмітка у видатковій накладній. Якщо дата отримання товару не вказана покупцем у видатній накладній, датою отримання товару вважається дата виписки видаткової накладної.
Згідно з п. 3.7. договору покупець при проведенні оплати за поставлений йому постачальником товар при кожному платежі зобов`язаний вказати номер договору і/або видаткової накладної, за якими проводиться оплата. 
Крім цього, при наявності у покупця заборгованості за отриманий товар за декількома видатковими накладними, отримана від нього оплата буде зарахована в рахунок погашення заборгованості за товар, що отриманий раніше, незалежно від призначення оплати, зазначеної в платіжному дорученні. 
Пунктом 5.3. договору сторонами узгоджено умови поставки товару, а саме: „Франко-завод (EXW). Місце відвантаження – склад Постачальника: м. Харків, вул. Примакова, 46. „Фрахт/перевезення оплачено до ...*”(СРТ). „Поставка в пункті ...*” (DAP), назва місця призначення обмовляється сторонами при кожній поставці товарів., відповідно до Інкотермс – 2010р.
Положеннями п. 5.4. договору визначено, що товар вважається прийнятим покупцем по кількості, згідно супровідних документів, за якістю - згідно сертифікатів якості, наданих постачальником. 
Відповідно п. 7.1. договору у разі невиконання і неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, відповідно до чинного законодавства України. 
За приписами п. 7.2. договору за прострочення платежу, обумовленого в пункті 3.5. даного договору, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, а також суму боргу з урахуванням індексу інфляції, згідно ст. 625 ЦК України за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми.
Згідно з п. 10.1. договору  він набуває чинності з моменту підписання обома сторонами і обміну копіями документів, завірених мокрими печатками, і діє до 31 грудня 2020 р., а щодо зобов`язань за договором – до повного їх виконання. 
          На виконання умов договору поставки Товариством з обмеженою відповідальністю “Фіто - Лек” м. Харків поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю “Таблетка А” м. Одеса в період з 20.11.2018 р. по 20.03.2019 р., товар на суму 3   945   752, 62 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними, підписаними та скріпленими печатками сторін.
          Згідно з наявним в матеріалах справи актами звірки взаєморозрахунків за період з 01.03.2019 р. по 23.09.2019 р., підписаними сторонами та скріпленими печатками, за Товариством з обмеженою відповідальністю “Таблетка А” м. Одеса обліковується борг в сумі 3   712 260,79 грн. 
          В зв`язку з тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю “Таблетка А” м. Одеса в порушення п. 3.5 договору від 15.04.2016 р. № 216 не розрахувалось за поставлену продукцію, Товариство з обмеженою відповідальністю “Фіто - Лек” м. Харків звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення заборгованості.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
          Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За приписами ст. 663 Цивільного кодексу України  продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. 
Відповідно до ч. 1 ст. 664 наведеного Кодексу обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 
1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 
2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. 
Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. 
       Як зазначалося вище, на виконання умов договору від 15.04.2016 р. № 216, позивач поставив відповідачу товар на суму 3 945 752, 62 грн.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. 
Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідач прийняв товар за наявними в матеріалах справи видатковими накладними, про що свідчать відбитки печатки Товариства з обмеженою відповідальністю “Таблетка А” м. Одеса на зазначених накладних. 
        Проте, відповідач  не здійснив оплату за поставлений товар.
Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново - господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
          Відповідно до ст. ст.   11,   629 Цивільного кодексу України   договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.
          Згідно з приписами статей   6,   627,   628   та   638 Цивільного кодексу України   сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього   Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
          Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
          Відповідно до ст. ст.   525,   526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього   Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
          Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. 
Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. 
Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За приписами ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. 
Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
          Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
  Відповідно до п. 3.5. договору розрахунок за товар здійснюється по сумам, вказаним у видаткових накладних, шляхом відстрочення платежу протягом 21 календарного дня з моменту отримання товару покупцем.
В порушення взятих на себе зобов`язань, Товариство з обмеженою відповідальністю “Таблетка А” м. Одеса не здійснило оплату поставленого товару за договором поставки від 15.04.2016 р. № 216.
           За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Таблетка А” м. Одеса заборгованості за договором поставки від 15.04.2016 р. № 216 в сумі 3   712   260, 77 грн.
          Згідно з п. 7.2. договору за прострочення платежу, обумовленого в пункті 3.5. даного договору, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, а також суму боргу з урахуванням індексу інфляції, згідно ст. 625 ЦК України за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми.          
Частиною 2   статті 625 цього Кодексу   встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом
Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. 
За приписами ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про стягнення з боржника пені, 3 % річних та інфляційних втрат.
При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю “Фіто - Лек” м. Харків подано відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач проти доводів викладених в апеляційній скарзі заперечує, проте просить суд апеляційної інстанції змінити оскаржуване рішення, шляхом закриття провадження в частині стягнення з відповідача пені в сумі 242 029,76 грн., 3 % річних в сумі 94,85 грн., інфляційних втрат в сумі 14 811,18 грн. та судового збору в сумі 3 854 грн.
          В судовому засіданні, яке відбулось 12.03.2020 р., представник Товариства з обмеженою відповідальністю “Фіто - Лек” м. Харків відмовився від від позовних вимог в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Таблетка А” м. Одеса пені в сумі 242 029,76 грн., 3 % річних в сумі 94,85 грн., інфляційних втрат в сумі 14 811,18 грн. та судового збору в сумі 3 854 грн.
Відповідно до ст. 274 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони – укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.
Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 191, 192 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.
          З огляду викладене суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю “Фіто - Лек” м. Харків від позову в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Таблетка А” м. Одеса пені в сумі 242 029,76 грн., 3 % річних в сумі 94,85 грн., інфляційних втрат в сумі 14 811,18 грн. та судового збору в сумі 3 854 грн., визнати в цій частині рішення Господарського суду Одеської області від 13.11.2019 р. нечинним та закрити провадження  справі в цій частині.
Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання відповідача на невідповідність видаткових накладних, за якими виникла заборгованість, умовам договору поставки  від 15.04.2016 р. № 216 та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки зазначені накладі підписані з боку Товариство з обмеженою відповідальністю “Таблетка А” м. Одеса та засвідчені печаткою підприємства.
Суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що підписання Товариством з обмеженою відповідальністю “Таблетка А” м. Одеса акт звірки взаєморозрахунків станом на 01.03.2019 р. та станом на 23.09.2019 р., а також часткова оплата вартості поставленого товару в сумі 230   000 грн.  свідчать про факт отримання відповідачем від Товариства з обмеженою відповідальністю “Фіто - Лек” м. Харків поставленого товару.
Тобто доводи, викладені в апеляційній скарзі, суперечать наявним в матеріалах справи доказам та фактичним обставинам справи.
Таким чином, підстави для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 13.11.2019 р.  по справі № 916/2308/19, у суду апеляційної інстанції відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 272 – 282 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Товариству з обмеженою відповідальністю “Таблетка А” м. Одеса у задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю “Фіто - Лек” м. Харків від позову в часині стягнення пені в сумі 242 029,76 грн., 3 % річних в сумі 94,85 грн., інфляційних втрат в сумі 14 811,18 грн. та судового збору в сумі 3 854 грн.
Рішення Господарського суду Одеської області від 13.11.2019 р. по справі № 916/2308/19 в частині стягнення пені в сумі 242 029,76 грн., 3 % річних в сумі 94,85 грн., інфляційних втрат в сумі 14 811,18 грн. та судового збору в сумі 3 854 грн. визнати нечинним, провадження у справ в цій частині закрити.
В іншій частині рішення Господарського суду Одеської області від 13.11.2019 р. по справі № 916/2308/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду. 
Повний текст постанови складено та підписано 19.03.2020 р.

Головуючий суддя                                                              Л.В. Лавриненко 

Судді                                                                                    О.Ю. Аленін
     
                                                                                                    І.Г. Філінюк