Справа № 344/13538/17 
Провадження № 22-ц/4808/400/20 
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А. 
Суддя-доповідач Фединяк 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:
головуючого                Фединяка В.Д. ( суддя-доповідач) 
суддів:                Томин О.О., Девляшевського В.А.                
секретаря                Мельник О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу “Житлово-будівельний кооператив “Добра-Справа” про визнання майнових прав на об`єкти інвестування за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 12 листопада 2019 року, ухвалене у складі судді Пастернак І.А. у м.Івано-Франківськ,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2017 року  ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до обслуговуючого кооперативу “Житлово-будівельний кооператив “Добра-Справа” про визнання майнових прав на об`єкти інвестування, зобов`язання прийняти рішення про включення в члени кооперативу.
Позовна заява з врахуванням зміну позовних вимог, мотивована тим, що між ним та ПП «Коврижних» укладено договори від 11 липня 2005 року №11-05 та від 12 липня 2005 року №12-05 про пайову участь у будівництві, згідно умов яких забудовник приймає його у пайове будівництво однокімнатної квартири загальною площею 46 кв.м., двокімнатної квартири загальною площею 68 кв.м., які розміщена на 7-му поверсі будинку АДРЕСА_1 . 27 жовтня 2010 року між ПП «Коврижних» укладено договір купівлі-продажу №1366 про наміри купити вказані квартири та нежитлове приміщення в цокольному поверсі площею 48 кв.м. по АДРЕСА_1 На виконання умов договору ним сплачено кошти для викупу нерухомого майна, що були предметом договору. Вказує, що згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01 червня 2017 року обслуговуючий кооператив “Житлово-будівельний кооператив “Добра-Справа” є власником незавершеного будівництва 27 квартирного житлового будинку готовністю АДРЕСА_2 % по АДРЕСА_1 . Просив визнати за ним право власності на майнове право вимоги на однокімнатну квартиру загальною площею 46 кв.м., двокімнатну квартиру загальною площею 68 кв.м. які розміщена на 7-му поверсі будинку АДРЕСА_1 - об`єкт нерухомого майна №1143521226101, що належить на праві власності Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив» «Добра справа» та на нежитлове приміщення в цокольному поверсі площею 48 кв.м у вказаному будинку.
10 червня 2019 року ОСОБА_2 подала заяву про залучення її та ОСОБА_3 у справі як правонаступника позивача. Вказує, що позивач ОСОБА_1 , помер, а вона як дружина та ОСОБА_3 як син позивача прийняли спадщину після смерті останнього.
12 листопада 2019 року обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив» «Добра справа» подало клопотання про закриття провадження у справі у зв`зку зі смертю позивача.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 12 листопада 2019 року провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу “Житлово-будівельний кооператив “Добра-Справа” про визнання майнових прав на об”єкти інвестування, зобов`язання прийняти рішення про включення в члени кооперативу закрито.
Не погоджуючись з ухвалою суду   ОСОБА_2  подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали з передачею справи для продовження розгляд до суду першої інстанції, вказуючи на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, допустив порушення норм процесуального права й постановив незаконну ухвалу. На думку апелянта, суд не врахував того, що майнові права ОСОБА_1 на об`єкт інвестування, що були предметом позову, не припинились внаслідок його смерті, а тому в даних відносинах допускається правонаступництво. Вона була дружиною покійного позивача і є одним із спадкоємцем після його смерті, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. Таким чином, вона має право на вступ у справі замість позивача, а відповідно і на користування його правами.
05 березня 2020 року представник обслуговуючого кооперативу “Житлово-будівельний кооператив “Добра-Справа” Гуменюк Б.С. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи апеляційної скарги заперечив. Вказує, що апелянтом не підтверджено, що права на інвестування були включені у спадкову масу та стали предметом спадкування, що саме вона стала спадкоємцем цих права чи обов`язків та в якій частині вона їх успадкувала. 
Сторони   у  встановленому  законом  порядку  повідомлені  про дату, час і місце розгляду справи,  проте  у  судове  засідання  не  з`явились, що  відповідно ч.2 ст.372 ЦПК України  не перешкоджає розгляду справи у  їх  відсутності. 
Розгляд справи за відсутності учасника процесу, який обізнаний про розгляд справи не є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР передбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
В рішенні від 26 квітня 2007 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Добросовісність учасників судового процесу зокрема, полягає у тому щоб при обізнаності з судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки виконувати усі правила та приймати заходи до обізнаності про хід судового процесу при дотриманні судовими органами обов`язку проінформувати про такі процедури та процедурні рішення.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.
Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що згідно п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва. Відповідно до копії свідоцтва про бальзамування для посилань №115254 від 03.04.2018 року, ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 40 років.
Висновок суду є передчасним і погодитись з ним не можна.
Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Оскаржувана ухвала зазначеним вимогам закону не відповідає.
Згідно частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до обслуговуючого кооперативу “Житлово-будівельний кооператив “Добра-Справа” про визнання майнових прав на об”єкти інвестування, зобов”язання прийняти рішення про включення в члени кооперативу.
Відповідно до копії свідоцтва про бальзамування для посилань №115254 від 03.04.2018 року, ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 40 років (а.с.116).
10 червня 2019 року ОСОБА_2 подала заяву про залучення її та неповнолітнього сина ОСОБА_3 до участі у справі як правонаступника позивача (а.с. 113-114).
За змістом п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадкували майно після смерті ОСОБА_1 (а.с.128).
За змістом ч. ст 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 1219 ЦК не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, які випливають із зобов`язання, що пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Встановлено, що предметом позову ОСОБА_1 є визнання майнових прав на об`єкти інвестування.
Таким чином, в цій частині позову допускається правонаступництво, оскільки предметом позову є майнові права, що відповідно до вимог ст. 1219 ЦК України підлягають спадкуванню.
Суд відхиляє доводи відзиву представника обслуговуючого кооперативу “Житлово-будівельний кооператив “Добра-Справа” Гуменюка Б.С., що права спадкодавця на інвестування не включені у спадкову масу, тому не підлягають правонаступницву з огляду на таке.
       Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до п. 208 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерством юстиції України від 03.03.2004 N 20/5 (в редакції від 17.10.2008), прийняття і відмова від спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитися. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
За змістом п.п.1,3,4 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала не відповідає вимогам зазначеного закону, тому підлягає скасуванню з направлення справи суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити. Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 12 листопада 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова набирає чинності з моменту підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст складений 17 березня 2020 року.

Судді:                                                        В.Д.Фединяк                                                                                                О.О.Томин
                                                               В.А.Девляшевський