Ухвала
 
09 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 548/981/15-ц
провадження № 61-45213св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,                  Коротенка Є. В.,   
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Полтавської області від 22 серпня 2018 року у складі колегії суддів: Кузнєцової О. Ю., Кривчун Т. О., Бондаревської С. М.,
 
                                                            ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», банк) звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило звернути стягнення на предмет іпотеки, власником якого є відповідач, а саме на магазин загальною площею 64,4 кв. м і земельну ділянку площею 0,0192 га за адресою: АДРЕСА_1 (далі - предмет іпотеки), шляхом надання банку права реалізації предмета іпотеки й інших повноважень необхідних для забезпечення його продажу та збереження.
 
Хорольський районний суд Полтавської області рішенням від 20 жовтня               2015 року відмовив у задоволенні позову.
 
Апеляційний суд Полтавської області рішенням від 20 липня 2016 року рішення суду першої інстанції скасував й ухвалив нове рішення, яким позов банку частково задовольнив. Звернув стягнення на предмет іпотеки: магазин загальною площею 64,4 кв. м, та земельну ділянку площею 0,0192 за адресою: АДРЕСА_1 . Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Хорольської міської ради від 16 березня 2005 року на підставі рішення (взамін договору купівлі-продажу від 02 вересня 2004 року за номером № 1730 ) від 22 червня 2004 року, право власності зареєстрованого в КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 16 березня 2005 року, в книзі: 2, номер запису: 123 за реєстраційним номером: 10180896. Земельна ділянка належить іпотекодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого Виконавчим комітетом Хорольської міської ради 17 вересня 2004 року, кадастровий номер земельної ділянки 5324810100500010092, цільове призначення (використання) земельної ділянки для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, власником яких є ОСОБА_1 . За рахунок виручених від реалізації предмета іпотеки коштів задовольнив вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за кредитним договором на загальну суму 4 035 487, 54 грн. Визнав право за ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі шляхом продажу на прилюдних торгах відповідно до статті 41 Закону України «Про іпотеку» із встановленням початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації: магазин загальною площею 64,4 кв. м - 474 620 грн , земельна ділянка загальною площею 0,0192 - 10 800 грн. Надав ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в тому числі, але не обмежуючись: право підпису договору купівлі-продажу магазину загальною площею 64,4 кв. м, та земельну ділянку площею 0,0192 га за адресою: АДРЕСА_1 . в якості продавця, одержання дублікатів правовстановлюючих документів, отримання довідок та документів, що будуть необхідні для укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, отримання в органах Державного реєстру прав на нерухоме майно, нотаріуса витягу з Державного реєстру прав на предмет іпотеки, право подавати від імені іпотекодавця в органи Державної реєстрації прав, нотаріусу документи, необхідні для здійснення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки, згідно отриманих дублікатів правовстановлюючих документів та отримувати останні, а також подавати відповідні заяви, документи та отримувати інші документи від імені іпотекодавця, які пов`язані з оформленням права власності, право банку здійснювати будь-які платежі, що стосуються предмету іпотеки, право на отримання в КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» (м. Лубни, майд. Володимирський, 4/1) дублікату технічного паспорта магазину та земельну ділянку, отримання в органах земельного кадастру, виконавчому комітеті Хорольської міської ради дублікату державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого Виконавчим комітетом Хорольської міської ради 17 вересня 2004 року. Кадастровий номер земельної ділянки 5324810100500010092. Цільове призначення (використання) земельної ділянки: для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, власником яких є ОСОБА_1 .  Нотаріусу  за  місцем  посвідчення  договору  купівлі-продажу  нерухомого майна, 
 
що складає предмет іпотеки - вилучити записи про вказане нерухоме майно з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна та з Єдиного державного реєстру іпотек за заявою та повідомленням Іпотекодержателя одноособово в момент посвідчення договору купівлі-продажу. З метою збереження предмета іпотеки, передав магазин та земельну ділянку в управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на час до моменту його реалізації. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»  511,56 грн судового збору. В іншій частині в задоволенні позовних відмовив.
 
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 22 березня 2017 року рішення Апеляційного суду Полтавської області від 20 липня 2016 року залишив без змін.
 
17 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Апеляційного суду Полтавської області із заявою про перегляд рішення до Апеляційного суду Полтавської області від 20 липня 2016 року за нововиявленими обставинами.
 
В обґрунтування заяви посилалася на те, що Шевченківський районний суд             м. Києва рішенням від 28 вересня 2017 року, ухваленим у справі № 761/10884/16-ц, визнав недійсною додаткову угоду від 29 травня 2008 року № 1 до кредитного договору, за умовами якої за користування кредитними коштами встановлена збільшена відсоткова ставка у розмірі 16 % річних. Оскільки наданий банком розрахунок кредитної заборгованості, який був узятий до уваги апеляційним судом, базувався на відсотковій ставці 16 % річних за кредитом, то вказане судове рішення, на думку відповідача, мало бути переглянуте за нововиявленими обставинами.
 
Апеляційний суд Полтавської області ухвалою від 21 грудня 2017 року  рішення Апеляційного суду Полтавської області від 20 липня 2016 року в частині задоволення позовних вимог на загальну суму 4 035 487,54 грн скасував, ухвалив в цій частині нове рішення, яким задовольнив вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 3 009 561,36 грн за рахунок виручених від реалізації предмета іпотеки коштів.
 
Велика Плата Верховного Суду постановою від 13 червня 2018 року ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 21 грудня 2017 року скасувала, справу передати на новий розгляд до Апеляційного суду Полтавської області.
 
Апеляційний суд Полтавської області постановою від 22 серпня 2018 року рішення Апеляційного суду Полтавської області від 20 липня 2016 року в частині визначення загального розміру вимог та всіх його складових, що підлягають сплаті іпотеко держателю з вартості предмету іпотеки у розмірі 4 035 487,54 грн. - скасував, ухвалив у цій частині нове рішення. Визначив загальний розмір вимог  та  всіх  його  складових,  що  підлягають  сплаті  ПАТ  «Банк  «Фінанси  та 
 
Кредит» з вартості предмету іпотеки в розмірі 325 870,47 грн. В іншій частині рішення Апеляційного суду Полтавської області від 20 липня 2016 року залишив без змін.
 
У касаційній скарзі, поданій 20 вересня 2018 року до Верховного Суду,                  ОСОБА_1 просить скасувати постанову Апеляційного суду Полтавської області від 22 серпня 2018 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 13 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано її матеріали із  Хорольського районного суду Полтавської області.
 
12 грудня 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року                 № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга  розглядається  за  правилами  розгляду  справи  судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи
 з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів. 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Полтавської області від 22 серпня 2018 року, призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                    А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                С. Ю. Бурлаков
 
Є. В. Коротенко