Ухвала
 
16 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 1328/3059/12
 
провадження № 61-3773ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н.Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Білоконь О. В.,
 
розглянув касаційну скаргу Інституту народознавства Національної академії наук України на постанову Львівського апеляційного суду від 07 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Інституту народознавства Національної академії наук України, голови ліквідаційної комісії Верхньодністрянської археологічної експедиції Інституту народознавства Національної академії наук України, заступника директора Інституту народознавства Національної академії наук України Мельника Володимира Андрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Національна академія наук України, про визнання звільнення незаконним та скасування наказу, встановлення трудового договору розірваним, зобов`язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та вихідної допомоги,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інституту народознавства Національної академії наук України, голови ліквідаційної комісії Верхньодністрянської археологічної експедиції Інституту народознавства Національної академії наук України, заступника директора Інституту народознавства Національної академії наук України Мельник В. А., третьої особи Національної академії наук України про визнання звільнення незаконним та скасування наказу, встановлення трудового договору розірваним, зобов`язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та вихідної допомоги.
 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 07 жовтня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного суду від 07 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 07 жовтня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Визнано незаконним та скасовано наказ голови ліквідаційної комісії Верхньодністрянської археологічної експедиції Інституту народознавства Національної академії наук України від 23 лютого 2012 року №23/02.
 
Стягнуто з Інституту народознавства Національної академії наук України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23 лютого 2012 року по 22 жовтня 2015 року, в розмірі 229 580,12 грн, з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.
 
У лютому 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Інституту народознавства Національної академії наук України на постанову Львівського апеляційного суду від 07 лютого 2020 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 12 березня 2020 року касаційну скаргу          Інституту народознавства Національної академії наук України було залишено без руху і надано строк для усунення недоліків щодо підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку та уточнення підстав касаційного оскарження до 10 квітня 2020 року.
 
У квітні 2020 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали, надіслані на виконання вимог ухвали від 12 березня 2020 року, з яких вбачається, що заявником недоліки касаційної скарги усунуто.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 273/212/16, провадження 61?787св17, від 07 лютого 2018 року у справі № 711/5711/16-ц, провадження № 61-535св18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Заявник також в якості підстави касаційного оскарження вказаного судового рішення зазначає відсутність правового висновку Верховного Суду щодо подібних правовідносин (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга Інституту народознавства Національної академії наук України подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
У касаційній скарзі міститься клопотання про зупинення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 07 лютого 2020 року.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення його дії, підтверджені певними доказами. 
 
Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Клопотання мотивоване тим, що виконання оскаржуваної постанови призведе до непоправних і значних матеріальних втрат Інститут народознавства Національної академії наук України. 
 
Враховуючи, що заявником не надано доводів, що дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання постанови апеляційного суду та не надано доказів вчинення виконавчих дій з виконання оскаржуваного судового рішення, у задоволенні клопотання Інституту народознавства Національної академії наук України про зупинення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 07 лютого 2020 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку слід відмовити.
 
Підпунктом 3 пункту 12 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» внесено зміни до розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України, доповнивши пунктом 3 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 Цивільного процесуального кодексу України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину". 
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Шевченківського районного суду м. Львовацивільну справу № 1328/3059/12 за позовом ОСОБА_1 до Інституту народознавства Національної академії наук України, голови ліквідаційної комісії Верхньодністрянської археологічної експедиції Інституту народознавства Національної академії наук України, заступника директора Інституту народознавства Національної академії наук України Мельника Володимира Андрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Національна академія наук України, про визнання звільнення незаконним та скасування наказу, встановлення трудового договору розірваним, зобов`язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та вихідної допомоги.
 
Відмовити у задоволенні клопотання Інституту народознавства Національної академії наук України про зупинення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 07 лютого 2020 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у місячний строк з моменту отримання ухвали, але не пізніше десяти днів з моменту закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID?19).
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                               Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян