ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 березня 2020 року

м. Харків

справа № 2-6533/11

провадження № 22-ц/818/149/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В. 

суддів: Овсяннікової А.І., Яцини В.Б.

за участю секретаря: Сізонової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою Харківської міської ради про поворот виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року по справі за позовом Харківської міської ради до  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 , управління Держкомзему у м. Харків, треті особи: Головне управління Держкомзему у Харківській області,  ОСОБА_3 про визнання недійсним державних актів на землю, договору купівлі-продажу земельної ділянки, приведення у придатний для використання стан та повернення земельної ділянки територіальній громаді та зустрічною позовною заявою  ОСОБА_1 до Харківської міської ради, треті особи: Головне управління Держкомзему у Харківській області,  ОСОБА_3 про визнання рішень Харківської міської ради такими, що не відповідають чинному законодавству за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,  ОСОБА_3 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2019 року, постановлену під головуванням судді Грищенко І.О., в місті Харкові, - 
в с т а н о в и в:
У березні 2019 року Харківська міська рада звернулася до суду з заявою про поворот виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року по справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , управління Держкомзему у м. Харків, треті особи: Головне управління Держкомзему у Харківській області, ОСОБА_3 про визнання недійсним державних актів на землю, договору купівлі-продажу земельної ділянки, приведення у придатний для використання стан та повернення земельної ділянки територіальній громаді та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської міської ради, треті особи: Головне управління Держкомзему у Харківській області, ОСОБА_3 про визнання рішень Харківської міської ради такими, що не відповідають чинному законодавству.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2019 року заяву задоволено. В порядку повороту виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради грошові кошти в розмірі 419 513 грн. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 просять скасувати ухвалу суду першої інстанції з закриттям справи.
Посилаються на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначають, що заява про поворот виконання рішення підписана представником Харківської міської ради без належних на те повноважень. Крім того, апелянти вважають, що оскаржуваною ухвалою здійснено не поворот виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року, а поворот виконання ухвали Апеляційного суду Харківської області від 21 червня 2017 року. Також ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вказують, що поворот виконання рішення можливий лише в порядку виконавчого провадження; натомість виконавчих дій проведено не було.
Відзиву на апеляційну скаргу не надано.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Задовольняючи заяву Харківської міської ради про поворот виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року, суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для стягнення з  ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради грошових коштів в розмірі 419 513 грн. в порядку повороту виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року.
Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області 18 березня 2013 року, позов Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Управління Держкомзему у місті Харкові про визнання недійсним державного акту на право власності на землю, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, зобов`язання повернути земельну ділянку - задоволено. Визнано недійсними: державний акт на право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,11792 га по АДРЕСА_1 від 07.11.2001 року № 4240; договір купівлі продажу земельної ділянки від 29.11.2001 року № 2 2034, зареєстрованого у виконавчому комітеті Харківської міської ради за № 771 від 19.12.2001 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; державний акт на право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,11792 га по АДРЕСА_1 Харкові 10.12.2001 року № 4127; недійсним рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради народних депутатів від 20.03.1997 року № 54/6 про надання дозволу ОСОБА_1 на будівництво гаражу розміром 7 х 6 м. на земельній ділянці, наданій під садівництво по АДРЕСА_2 ; державний акт від 05.12.1996 року серія ХР 3101028607 на право приватної власності на землю загальною площею 0,1189 га по АДРЕСА_2 для ведення садівництва, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 776; свідоцтво про право власності від 22.02.1999 року № 8, виданого виконавчим комітетом Дзержинської районної ради Гадяцькому В ОСОБА_5 І ОСОБА_5 на право приватної власності на гараж літ. «А» пл. 41,4 кв. м. на приватній садовій ділянці по АДРЕСА_2 . Повернуто земельні ділянки по АДРЕСА_1 загальною площею 0,11792 га та по АДРЕСА_2 загальною площею 0,1189 га АДРЕСА_3 м. Харкові - Харківській міській раді з приведенням їх у придатний для подальшого використання стан. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Судові витрати покладені на сторони у розмірах, фактично понесених кожною стороною.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року та ухвала апеляційного суду Харківської області від 18 березня 2013 року скасовані, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 27 серпня 2015 року, позовні вимоги Харківської міської ради залишені без задоволення. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення Харківської міської ради від 6 липня 2011 року № 324/11 в частині п.п. 6 та 6.1 про задоволення протесту прокурора м. Харкова від 1 липня 2011 року № 04-34-1981 та скасування рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 24 жовтня 2001 року № 1925 «Про передачу ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 для ведення садівництва». Визнано незаконним та скасовано рішення 8 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 6 липня 2011 року № 324/11 в частині п.п.7 та 7.1 про задоволення протесту прокурора м. Харкова від 1 липня 2011 року № 04-34-1982 та скасування рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 13 квітня 1994 № 167 «Про надання в користування земельної ділянки по АДРЕСА_2 . Визнано незаконним та скасовано рішення 8 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 6 липня 2011 року № 324/11 в частині п.п. 8 та 8.1 про задоволення протесту прокурора м. Харкова від 1 липня 2011 року № 04-34- 1983 та скасування рішення виконавчого комітету Харківської міської ради «Про передачу ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки по АДРЕСА_2 для ведення садівництва» від 9 жовтня 1996 року № 1004. Стягнуто з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію майнової шкоди в розмірі 18 330 гривень. Стягнуто з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію моральної шкоди в розмірі 10 730 гривень та понесені ним судові витрати в сумі 1 702,82 гривень.
Рішенням апеляційного суду Харківської області від 08 лютого 2016 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2015 року змінено. В частині задоволення вимог ОСОБА_1 до Харківської міської ради про стягнення на його користь майнової шкоди в розмірі 18 330 гривень рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2015 року скасовано і у задоволенні вказаних вимог відмовлено. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Стягнуто з Харківської міської ради на користь держави недоплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1 641,37 гривень.
В ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поворот виконання, після доповнення та уточнення якої просив ухвалити судове рішення, яким зобов`язати Харківську міську раду виплатити йому за процедурою повороту виконання рішення завдану майнову шкоду в розмірі 1 476 495 гривень, демонтувати паркан, розташований посеред земельної ділянки по АДРЕСА_1 і перевстановити його.
Вищезазначеним рішенням апеляційного суду Харківської області заява ОСОБА_1 про поворот виконання залишена без задоволення, оскільки заявлений ним спосіб захисту прав та інтересів не узгоджується зі змістом статті 380 ЦПК України, в редакції, яка діяла на момент розгляду вказаної заяви.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 липня 2016 року касаційна скарга ОСОБА_1 відхилена, рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 27 серпня 2015 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 08 лютого 2016 року залишені без змін.
29 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із заявою про поворот виконання скасованого рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від30 березня 2012 року. Після неодноразового уточнення зазначеної заяви ОСОБА_1 просив суд: зобов`язати Харківську міську раду відшкодувати йому вартість усієї земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 1179 кв.м., у розмірі 6 382 000 грн., відшкодувати ринкову вартість гаражу за оцінкою ТОВ «Аргумент-Експерт», що станом на березень 2017 року склала 291 365 грн., відшкодувати ринкову вартість огорожі спірних земельних ділянок, що станом на березень 2017 року становила 164 609 грн., відшкодувати упущену вигоду у зв`язку з незаконним руйнуванням нерухомості - гаражу, який ОСОБА_1 здавав в оренду, у розмірі 148 180 грн., а всього - 6 974 684 грн. У разі неможливості відшкодування заподіяної шкоди у визначеному заявником розмірі, останній просив зобов`язати Харківську міську раду демонтувати протягом тижня з часу ухвалення рішення у справі бетонний паркан, побудований посеред спірної земельної ділянки, та відшкодувати йому вартість частини садової ділянки, площею 160 кв.м., яка складає 866 037 грн. і ринкову вартість знищеної частини саду у розмірі 50 000 грн. Отже, загальна сума відшкодування завданих збитків складатиме 1 520 191 грн. Зазначена сума має бути зменшена на 11 470 грн. (відшкодована вартість шлакоблоків).
Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 17 березня 2017 року заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.03.2012 року по справі № 2 6533/2011 - залишено без задоволення.
Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 21 червня 2017 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була задоволена частково. Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 березня 2017 року скасовано. Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року задоволено частково. В порядку повороту виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року стягнуто з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 419 513 грн. В іншій частині у задоволенні заяви про поворот виконання рішення відмовлено.
Сторони не заперечують, що у серпні 2017 року на виконання заяви стягувача – ОСОБА_1 від 04.08.2017 року та на виконання виконавчого листа Дзержинського районного суду міста Харкова від 10.07.2017 року №2/638/2286/15 проведене безспірне списання коштів з рахунку Харківської міської ради в сумі 419 513 грн.
Розпорядник бюджетних коштів Харківської міської ради управління Державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області від 09.08.2017 року повідомив про упорядкування зобов`язань у відповідності з бюджетними асигнуваннями.
Натомість постановою Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року касаційні скарги представника Харківської міської ради та ОСОБА_1 були задоволені частково, ухвала апеляційного суду Харківської області від 21 червня 2017 року була скасована з направленням справи на розгляд до суду апеляційної інстанції.
Обгрунтовуючи заяву про поворот виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року, Харківська міська рада посилалася на те, що на виконання ухвали апеляційного суду Харківської області від 21.06.2017 року стягнуто з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 419 513 грн., що підтверджується повідомленням Управління державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської обл. № 03-13/1081 від 09.08.2017 року про безспірне списання коштів з рахунків боржника згідно з виконавчим листом Дзержинського районного суду м. Харкова № 2/638/2286/15 від 10.07.2017 року. З урахуванням того, що судове рішення про стягнення з Харківської міської ради вказаної суми було скасоване постановою Верховного Суду від 17.10.2018 року, - кошти у сумі 419 513,00 грн. підлягають поверненню заявнику - Харківській міській раді в порядку повороту виконання.
Відповідно до ч.2 ст. 444 ЦПК України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він:
1) закриває провадження у справі;
2) залишає позов без розгляду;
3) відмовляє в позові повністю;
4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.
Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 3-рп/2011 поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав.
Таким чином, поворот виконання рішення суду є способом захисту майнових прав сторони, який не може бути застосований у справах, де предметом спору є немайнові права.
Харківська міська рада просить допустити поворот виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року та стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради грошові кошти в розмірі 419 513 грн.
Разом з тим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року, де предметом спору є як майнові, так і немайнові права, грошові кошти в розмірі 419513 грн. стягнуті не були.
Вказаним рішенням було визнано недійсними: державний акт на право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,11792 га по АДРЕСА_1 від 07.11.2001 року № 4240; договір купівлі продажу земельної ділянки від 29.11.2001 року № 2 2034, зареєстрованого у виконавчому комітеті Харківської міської ради за № 771 від 19.12.2001 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; державний акт на право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,11792 га по АДРЕСА_1 Харкові 10.12.2001 року № 4127; недійсним рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради народних депутатів від 20.03.1997 року № 54/6 про надання дозволу ОСОБА_1 на будівництво гаражу розміром 7 х 6 м. на земельній ділянці, наданій під садівництво по АДРЕСА_2 ; державний акт від 05.12.1996 року серія ХР 3101028607 на право приватної власності на землю загальною площею 0,1189 га по АДРЕСА_2 для ведення садівництва, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 776; свідоцтво про право власності від 22.02.1999 року № 8, виданого виконавчим комітетом Дзержинської районної ради Гадяцькому В ОСОБА_5 І ОСОБА_5 на право приватної власності на гараж літ. «А» пл. 41,4 кв. м. на приватній садовій ділянці по АДРЕСА_2 . Повернуто земельні ділянки по АДРЕСА_1 загальною площею 0,11792 га та по АДРЕСА_2 загальною площею 0,1189 га АДРЕСА_3 м. Харкові - Харківській міській раді з приведенням їх у придатний для подальшого використання стан. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Судові витрати покладені на сторони у розмірах, фактично понесених кожною стороною.
Заперечуючи проти повороту виконання рішення шляхом стягнення грошових коштів, ОСОБА_1 зазначав, що отримана ним сума у розмірі 419 513 грн. є компенсацією вартості належного йому майна, яке було незаконно знесене Харківською міською радою на виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року.
Таким чином питання про стягнення вказаної суми є спором про право та має розглядатися шляхом пред`явлення позову, а не в порядку повороту виконання рішення суду.
Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та безпідставно дійшов висновку про задоволення заяви Харківської міської ради про поворот виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради грошових коштів в розмірі 419 513 грн.
Колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви Харківської міської ради про поворот виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року по справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , управління Держкомзему у м. Харків, треті особи: Головне управління Держкомзему у Харківській області, ОСОБА_3 про визнання недійсним державних актів на землю, договору купівлі-продажу земельної ділянки, приведення у придатний для використання стан та повернення земельної ділянки територіальній громаді та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської міської ради, треті особи: Головне управління Держкомзему у Харківській області, ОСОБА_3 про визнання рішень Харківської міської ради такими, що не відповідають чинному законодавству – слід відмовити.
Посилання апелянтів на те, що заява про поворот виконання рішення підписана представником Харківської міської ради без належних на те повноважень – спростовуються наявними в матеріалах справи документами (а.с.121 т.9). Довіреність представника Харківської міської ради відповідає вимогам цивільно-процесуального закону, в редакції на час подання заяви.
Підстави для закриття провадження у справі відсутні.
Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Керуючись ст. 367, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 та ОСОБА_3 – задовольнити частково.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2019 року – скасувати.
У задоволенні заяви Харківської міської ради про поворот виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2012 року по справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , управління Держкомзему у м. Харків, треті особи: Головне управління Держкомзему у Харківській області, ОСОБА_3 про визнання недійсним державних актів на землю, договору купівлі-продажу земельної ділянки, приведення у придатний для використання стан та повернення земельної ділянки територіальній громаді та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської міської ради, треті особи: Головне управління Держкомзему у Харківській області, ОСОБА_3 про визнання рішень Харківської міської ради такими, що не відповідають чинному законодавству – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна 

Судді:                                                                   А.І. Овсяннікова

                                                                В.Б. Яцина

       Повне судове рішення виготовлено 19.03.2020 року.