П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  824/85/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Боднарюк О.В.  
Суддя-доповідач -  Драчук Т. О.   
03 червня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Драчук Т. О. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Полотнянка Ю.П. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними, 
В С Т А Н О В И В :
в січні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області в частині внесення у розрахунок пенсії ОСОБА_1 , заробітної плати за період січень-липень 1995 року з врахуванням архівної довідки наданої Комунальною установою "Хотинським районним трудовим архівом" № 38 від 01.08.2019.
Також, позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області відновити виплату пенсії ОСОБА_1 , на підставі первинної довідки про заробіток для обчислення пенсії виданої ВАТ "Зарожанським цукровим заводом".
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.03.2020 позов задоволено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апеляційну скаргу відповідач обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при розгляді справи не з`ясував усі обставини, що мають значення для справи та надав не належну оцінку тим обставинам та доказам, що присутні в матеріалах справи.

Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні як одержувач пенсії за віком з 14.11.2006 (а.с.6,7).
З листів Управління обслуговування громадян Хотинського відділу обслуговування громадян  Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 29272/02-09 від 17.10.2019 та № 32451/02-00 від 20.11.2019 встановлено наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон).
Зокрема, передбачено, що у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року (за 2014 - 2016 роки в розмірі 3764,40 грн.) на коефіцієнт 1,17 (тобто 4004.35 грн.). Таким чином, згідно зазначеного перерахунку із врахуванням страхового стажу та заробітної плати розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 з 01.03.2019 збільшився.
Спеціалістом контрольно-перевірочної роботи здійснено перевірку довідки про заробітну плату виданої ВАТ "Зарожанський цукровий завод" за період з  01.01.1995 по 31.12.1999 рр. За результатами здійсненої перевірки виявлено розбіжності у нарахованій заробітній платі, в результаті чого складено довідку про відповідність даних про заробітну  плату первинними документами та архівною установою видано довідку за даний  період № 38 від 01.08.2019. На підставі вищезазначеного розмір пенсійної виплати приведено у відповідність. (а.с.8,9)
Зі змісту архівної довідки Комунальної установи  № 38 від 01.08.2019 встановлено, що згідно електронної бази ВАТ "Зарожанського цукрового заводу", (с. Зарожани Хотинського району Чернівецької області): 1995-1999 рр. щодо заробітної плати ОСОБА_1 , зокрема (окрім іншого) з січня 1995 року по липень 1995 року відсутні відомості про нарахування заробітної плати. (а.с.10)
Згідно листа комунальної установи "Хотинський  районний трудовий архів" № 1020 від 23.10.2019 встановлено, що в документах архівного фонду ВАТ "Зарожанський цукровий завод" с. Зарожани, Хотинського району, Чернівецької області, по книгах нарахування заробітної плати за січень - липень 1995 р. відомостей на гр. ОСОБА_1 при пошуку не виявлено. Даних про те, чи в повному обсязі надійшли книги за 1995 рік при пошуку не виявлено.
Книги по нарахуванню заробітної плати за 1995 рік  на зберігання надійшли в кількості - 2 книги, а за попередні роки, наприклад - 1994 р. - 5 книг. При зверненні громадян, які працювали в адмінперсоналі, про надання довідки про заробітну плату за 1995 року жодних відомостей при пошуку не було виявлено. Тому можна припускати, що книги за 1995 року  надійшли не в повному обсязі. Книги по нарахуванню заробітної плати за 1996-2000 рр. на зберігання не надходили. Причиною являється пожежа (зі слів громадян, які зверталися на прийом). Довідку про нестачу документів у зв`язку з пожежею, керівництво ВАТ "Зарожанський цукровий завод" при здачі документі не надавало. (а.с.12)
Відповідно до довідки  ВАТ "Зарожанський цукрозавод" про заробіток для обчислення пенсії  виданої ОСОБА_1 , зазначені суми заробітку за січень-липень 1995 року, зокрема: січень - 53,52 грн., лютий - 157,58 грн., березень -158,25 грн., квітень - 75,40 грн., травень - 89,70 грн., червень - 205,40 грн., липень - 369,30 грн. (а.с.14)
Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №1326 від 01.08.2019 встановлено, що в книгах нарахування заробітної плати за 1995 рік (дві книги) та книзі по нарядах за 1996 рік (одна книга) працівника з ПІБ: " ОСОБА_1 " не виявлено.
Суми заробітної плати гр. ОСОБА_1 з серпня 1995 року по грудень 1999 року, вказані в довідці (без номеру та дати) частково не відповідають  даним  електронної бази за цей період, що призвело до завищення сум заробітку на 520,25 грн.
Видано довідку від 01 серпня 2019 року № 38, в якій суми заробітної відповідають даним електронної бази, що знаходиться на збереженні в архівній установі. (а.с.31-32)
Судом першої інстанції також досліджене рішення № 977010160702, про перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2019, розрахунок заробітку для обчислення пенсії, протокол № 4306 від 20.11.2006 про призначення пенсії ОСОБА_1 (а.с.35-37, 51-52, 56).
Згідно даних трудової книжки позивач працював на ВАТ "Зарожанський цукровий завод " з 29.10.1981 по 22.07.2003, що власне також і не заперечувалось учасниками справи. (а.с.13)
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що під час звернення із заявою для призначення пенсії, взяття на облік, а також призначення пенсії - у відповідача не виникало жодних зауважень щодо стажу позивача, періодів роботи, а також отриманої за цей час заробітної плати, яка відображена в довідці про заробіток для обчислення пенсії за  період січня 1995 по грудень 1999 року (ВАТ «Зарожанський цукровий завод»).
Відповідач під час перевірки/інвентаризації не в повній мірі, односторонньо та неповно з`ясував всі обставини справи, прийшовши при цьому до передчасних висновків про те, що факт отримання заробітної плати позивачем за період  січень-липень 1995 року не підтверджується.
Відповідачем не вжито будь яких заходів спрямованих на перевірку відомостей, що зазначені у наданій позивачем первинній довідці (а.с.14), а обмежившись відомостями електронної бази КУ «Хотинський районний трудовий архів» зроблено передчасні висновки, які документально не співвідносяться із інформацією про стаж роботи позивача, яка вказана в трудовій книжці та відомостям про заробітну плату, які наявні в матеріалах пенсійної справи.
Факт роботи позивача на підприємстві ВАТ «Зарожанський цукровий завод» не заперечується  відповідачем та підтверджується записами в трудовій книжці.
В свою чергу, відсутність повних даних в книгах нарахування заробітної плати ВАТ "Зарожанський цукровий завод" за 1995 р., а так само і самих книг в повному об`ємі про нарахування заробітної плати позивача за 1995 рік, не може нівелювати відомості, вказані у довідці про заробіток для обчислення пенсії, оформлення належним чином якої не ставиться під сумнів відповідачем, та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням зазначених у вказаній довідці відомостей. При цьому, суд першої інстанції враховує, що відповідачем не надано доказів вчинення жодних дій, спрямованих на перевірку відомостей, зазначених в цій довідці. Не надано таких доказів і в ході розгляду справи, а також не доведено той факт, що книги до архівної установи надійшли в повному об`ємі за 1995 рік, (з урахуванням інформації про можливу пожежу), що підтверджується самою архівною установою (довідка №751, а.с.34).
Проаналізувавши наведене вище, в призмі законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд першої інстанції зазначає, що позивач не може нести відповідальність за зміст та достовірність офіційних документів, які видаються органами державної влади, іншими організаціями та установами на виконання їх повноважень. Відтак, в даному випадку відсутній факт зловживань з боку позивача, його вини чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання переплати пенсії, а тому за відсутності зловживань (недобросовісності) з боку пенсіонера, підстави для зменшення розміру сум пенсії відсутні.
Отже, дії відповідача щодо внесення у розрахунок пенсії позивача заробітної плати за період за січень - липень 1995 року з нульовими сумами, призвели неправомірно до зменшення розміру пенсії позивача.
Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку щодо зобов`язання відповідача відновити виплату пенсії ОСОБА_1 , на підставі первинної довідки про заробіток для обчислення пенсії виданої ВАТ "Зарожанським цукровим заводом".
Колегія судів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Як передбачено ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 56 вказаного Закону було встановлено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України, а саме відповідно до постанови КМ України від 12.08.1993 №637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній"
Згідно з п.1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Згідно з п.17 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.
Відповідно до п.18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Крім того, як передбачено п.1.1, 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року № 110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій".
Відповідно до п. 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Разом з тим, як вірно вказує суд першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, факт роботи позивача на підприємстві ВАТ «Зарожанський цукровий завод» в 1995 році не заперечується відповідачем та підтверджується записами в трудовій книжці.
Тобто, обставина роботи позивача в період з січня 1995 року по грудень 1995 року на підприємстві ВАТ «Зарожанський цукровий завод» є доведеною обставиною.
Проте, як вбачається з довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 1326 від 01.08.2019, - в книгах нарахування заробітної плати за 1995 рік (дві книги) та книзі по нарядах за 1996 рік (одна книга) працівника з ПІБ: “ ОСОБА_1 ” не виявлено.
Суми заробітної плати гр. ОСОБА_1 з серпня 1995 року по грудень 1999 року, вказані в довідці (без номеру та дати) частково не відповідають даним електронної бази за цей період, що призвело до завищення сум заробітку на 520,25 грн.
В свою чергу, останнім видано довідку від 01 серпня 2019 року № 38, в якій суми заробітної відповідають даним електронної бази, що знаходиться на збереженні в архівній установі. (а.с.31-32) 
Разом з тим, як вірно зазначив суд першої інстанції, з встановлених судом обставин справи, в тому числі і пенсійної справи вбачається, що під час звернення із заявою для призначення пенсії, взяття на облік, а також призначення пенсії – у відповідача не виникало жодних зауважень щодо стажу позивача, періодів роботи, а також отриманої за цей час заробітної плати, яка відображена в довідці про заробіток для обчислення пенсії за період січня 1995 по грудень 1999 року (ВАТ «Зарожанський цукровий завод»).
Також, матеріали справи містять довідку ВАТ "Зарожанський цукрозавод" про заробіток для обчислення пенсії виданої ОСОБА_1 , в якій зазначені суми заробітку за січень-липень 1995 року, зокрема: січень - 53,52 грн., лютий - 157,58 грн., березень -158,25 грн., квітень - 75,40 грн., травень - 89,70 грн., червень - 205,40 грн., липень - 369,30 грн. (а.с.14)
А отже, суд першої інстанції дійшов вірно висновку, що записи про роботу позивача в трудовій книжці здійснено у відповідності до Інструкції, довідка відповідає усім вимогам та попередньо вже враховувалась відповідачем. Крім того, як вірно зазначив суд першої інстанції, позивач не може нести відповідальність за зміст та достовірність офіційних документів, які видаються органами державної влади, іншими організаціями та установами на виконання їх повноважень. Відтак, в даному випадку відсутній факт зловживань з боку позивача, його вини чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання переплати пенсії, а тому за відсутності зловживань (недобросовісності) з боку пенсіонера, підстави для зменшення розміру сум пенсії відсутні.
А тому, відповідач протиправно перерахував пенсію позивачу у відповідності до довідки виданої комунальною установою "Хотинський районний трудовий архів" № 38 від 01.08.2019, тому на переконання суду, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.
Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо). Суд переконаний, що з огляду на зазначені вище положення статей 1, 3, 8, 129 Конституції України можна за аналогією стверджувати, що права людини та громадянина, гарантовані законодавством України також мають бути не теоретичними та ілюзорними, а ефективними на практиці.
Це не означає, що суд має приймати рішення на користь людини кожного разу, коли вона про це просить, але суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, а так само Конституцією та законодавством України, мають залишатися ефективними, іншими словами, людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично.
Більше того, відповідно до ст.14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.
В свою чергу, як вірно зазначив суд першої інстанції, відповідно до ч.1, 2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Крім того, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку й в частині задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача відновити виплату пенсії ОСОБА_1 , на підставі первинної довідки про заробіток для обчислення пенсії виданої ВАТ "Зарожанським цукровим заводом".
Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують обставини дослідженні судом першої інстанції та висновки про задоволення позову на основі цих обставин.
Крім того, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо задоволення позову.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а  рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
          
Головуючий	 	 	Драчук Т. О.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Ватаманюк Р.В.    Полотнянко Ю.П.