Постанова
Іменем України
03 червня 2020 року 
м. Київ
справа № 233/4684/17
провадження № 61-24665св18
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Сімоненко В. М.,
суддів: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Мартєва С. Ю., Штелик С. П.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства,
третя особа - Відділ економіки та торгівлі Костянтинівської міської ради,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Донецької області від 06 березня 2018 року у складі колегії суддів: Мальованого Ю. М.,            Санікової О. С., Космачевської Т. В.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (далі - КП «Компанія «Вода Донбасу»), третя особа: Відділ економіки та торгівлі Костянтинівської міської ради, про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди.
Позовна заява мотивована тим, що в належній їй квартирі АДРЕСА_1 , встановлено лічильник води типу КВ-1.5 заводський № 357837 . Вартість спожитої води вона сплачувала за особовим рахунком № НОМЕР_2 відповідно до показів вказаного приладу обліку. В жовтні 2016 року за рахунок відповідача мала бути проведена повірка лічильника води, але їй в цьому відповідач відмовив і з 15 жовтня 2016 року без повідомлення вивів лічильник води з абонентської бази та став нараховувати плату за нормою споживання, а не за показаннями лічильника, що не відповідає вимогам діючого законодавства та порушує її права як споживача комунальних послуг. Оскільки вона продовжує сплачувати вартість спожитої води за показами лічильника, станом на 01 вересня 2017 року відповідач нарахував їй заборгованість у розмірі 817,29 грн. Зважаючи на цю заборгованість служба соціального захисту мала намір відмовити їй в призначенні субсидії. Зазначає, що неправомірними діями відповідача заподіяно моральну шкоду, яка полягає в безсонні, знервованості, погіршенні стану здоров`я, яку вона оцінила в               1 000,00 грн.
З огляду на викладене, уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просила суд зобов`язати КП «Компанія «Вода Донбасу» скасувати борг станом на 01 вересня 2017 року у розмірі 817,29 грн; стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 1 000,00 грн; стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 1 000,00 грн; винести на підставі статті 211 ЦПК України окрему ухвалу, яку направити до Костянтинівської місцевої прокуратури; зобов`язати відповідача принести письмові вибачення; стягнути з відповідача витрати, пов`язані із виготовленням ксерокопій документів до суду у розмірі            61,20 грн; зобов`язати відповідача повернути або зарахувати 85,00 грн, сплачені за повірку лічильника; зобов`язати КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства забезпечити за власний рахунок проведення планової повірки належного їй лічильника холодної води № 357837 ; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок оплати за послуги водопостачання та водовідведення з 15 жовтня 2016 року по 14 грудня 2017 року з урахуванням показань лічильника холодної води № 357837 , який поновити на абонентському обліку.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області                    від 14 грудня 2017 року позов  ОСОБА_1 задоволено частково.
Зобов`язано КП «Компанія «Вода Донбасу» здійснити перерахунок нарахувань ОСОБА_1 за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_2 з 15 жовтня 2016 року по 14 грудня 2017 року з урахуванням встановленого у квартирі АДРЕСА_1 , лічильника води № 357837 .
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Суд першої інстанції виходив з положень статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги (у редакції, чинній на час виникнення спірний правовідносин), а також п. п. 10, 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (у редакції, чинній на час виникнення правовідносин), відповідно до яких у разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків передбачених законодавством.
В квартирі позивача був встановлений засіб обліку води і єдиною підставою для переведення споживача на плату за послуги згідно з нормативами (нормами) споживання є виявлена несправність засобів обліку води, що не підлягає усуненню. Оскільки відповідачем не надано суду доказів про несправність засобу обліку води № 357837 , який встановлений в квартирі ОСОБА_1 , суд першої інстанції прийшов до висновку, що нарахування плати за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення з 15 жовтня 2016 року по        14 грудня 2017 року за нормами споживання здійснено з порушенням наведених норм.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання КП «Компанія «Вода Донбасу» здійснити перерахунок нарахувань ОСОБА_1 за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_2 з            15 жовтня 2016 року по 14 грудня 2017 року, відповідач подав апеляційну скаргу.
Постановою Апеляційного суду Донецької області від 06 березня 2018 року рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2017 року в частині зобов`язання КП «Компанія «Вода Донбасу» здійснити перерахунок нарахувань ОСОБА_1 за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_2 з            15 жовтня 2016 року по 14 грудня 2017 року з урахуванням встановленого у квартирі АДРЕСА_1 , лічильника води № 357837 скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що з частини першої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05 червня 2014 року № 1314-VII вбачається, що законодавець на законодавчому рівні передбачив обов`язкову періодичну повірку засобів вимірювання та заклав умови їх використання та застосування тільки у разі, якщо засоби вимірювальної техніки пройшли чергову повірку. Тобто, застосування вимірювального засобу, по якому не проведено чергової повірки, законом не передбачено, тому не може бути визнано правомірним.
Оскільки лічильник холодної води КВ-1.5, заводський номер 357837, встановлений за місцем проживання позивача, не було повірено у встановленому законом порядку, тому немає підстав для задоволення позову в зазначеній частині.
Короткий зміст касаційної скарги
У березні 2018 року  ОСОБА_1  надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Донецької області від 06 березня         2018 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційну скаргу мотивовано тим, що судом апеляційної інстанції не в повній мірі розглянуто обставини справи, не враховано положень статті 3, 19, 41, 55 ,64 129 Конституції України, пункту 30.1, 32.2 Правил надання послуг з централізованого опалення та постачання холодної та гарячої води і водовідведення, статті 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», постанову Кабінету Міністрів України від 08 липня 2015 року № 474 та від 21 липня 2005 року № 630.
Апеляційний суд не звернув уваги на те, що відповідач, без надання доказів про несправність лічильника, незаконно зняв лічильник води з особистого рахунку № НОМЕР_2 та перевів на норми споживання води.
Заявник вказує, що на неї, як споживача, не покладено обов`язку здійснювати періодичну повірку лічильника та сплачувати за розпломбування, опломбування, періодичну повірку, транспортування лічильника, та виконання таких послуг входить до обов`язків КП «Компанія «Вода Донбасу», оскільки підприємство є виробником і виконавцем послуг постачання холодної води і вони отримують грошові кошти за послуги та лічильник знаходиться у них на абонентському обліку.
Доводи інших учасників справи
У серпні 2018 рокуКП «Компанія «Вода Донбасу» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу  ОСОБА_1 , який обґрунтовано тим, що підставою для виникнення спірних правовідносин є несвоєчасна повірка приладу обліку води позивачем, строк якої настав саме 15 жовтня 2016 року. Враховуючи те, що прилад обліку не пройшов своєчасну повірку у жовтні        2016 року, його не можна було застосовувати та використовувати його показання, тому засіб обліку води був виведений із експлуатації, із комп`ютерної бази підприємства, у зв`язку з закінченням терміну повірки. Оскільки позивач не провела повірку засобу обліку води у встановлені чинним законодавством строки, облік спожитих ним послуг був здійснений відповідно до закону на підставі встановлених норм і тарифів.
Відповідач вважає, що судове рішення ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства, враховано всі фактичні обставини справи, надано належну оцінку наявним доказам, правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, тому слід залишити касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення апеляційного суду залишити без змін.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Ухвалою Верховного Суду від 09 липня 2018 року відкрито касаційне провадження і витребувано цивільну справу.
Ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2020 року справу призначено до розгляду. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
28 січня 2013 року в квартирі АДРЕСА_1 , у абонента ОСОБА_1 було встановлено повірений              15 жовтня 2012 року прилад обліку холодної води КВ-15 заводський номер 357837, дата наступної повірки якого 15 жовтня 2016 року.
З листа КП Компанія «Вода Донбасу» від 19 вересня 2017 року № К-69 вбачається, що 15 жовтня 2016 року засіб обліку води, встановлений в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , виведений із експлуатації та з абонентської бази підприємства; нарахування за спожиті послуги водопостачання здійснюється за нормою споживання; станом на 01 вересня 2017 року заборгованість за особовим рахунком № НОМЕР_2 становить 817,29 грн. Опломбування, розпломбування, зняття та встановлення лічильника спеціалістами Костянтинівського ВУВКГ проводиться на платній основі.
З роздруківки по особовому рахунку № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що нарахування плати за спожиті послуги водопостачання та водовідведення здійснюється за затвердженою нормою споживання.  
Позивачем сплачується вартість спожитих послуг з водопостачання відповідно до показань лічильника води, на підтвердження чого надані квитанції (а.с. 49-50).
ОСОБА_1 призначалась субсидія на сплату вартості комунальних послуг, в тому числі, і послуг водопостачання.
25 вересня 2017 року ОСОБА_1 сплачено вартість розпломбування та опломбування лічильника води в сумі 85,00 грн.
22 травня 2015 року № 09/675 КП «Компанія «Вода Донбасу» зверталось до НКРЕКП із заявою про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26 листопада 2015 року № 2869 встановлено тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення             КП «Компанія «Вода Донбасу», які діяли в період часу з 01 січня 2016 року до            25 серпня 2017 року тобто, на час виникнення спірних правовідносин між сторонами у справі.
З дослідженого документу вбачається, що витрати на повірки лічильників води, належних споживачам, на час виникнення та існування спірних правовідносин між сторонами до тарифу включені не були.  
З 25 серпня 2017 року відповідно до Постанови НКРЕКП від 10 серпня 2017 року № 1015 «Про внесення змін до Постанови НКРЕКП від 26 листопада 2015 року  № 2868» встановлені нові тарифи на послуги з централізованого постачання води, водовідведення для мешканців багатоповерхових будинків (з використанням внутрішньобудинкових мереж).
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що в тариф на послуги з централізованого постачання води, водовідведення для мешканців багатоповерхових будинків (з використанням внутрішньобудинкових мереж, який введений в дію з 25 серпня 2017 року) також не включені витрати на обслуговування квартирних засобів обліку (в тому числі на періодичну повірку).
Розпорядженням НКРЕКП від 13 вересня 2013 року № 87 КП «Компанія «Вода Донбасу» встановлено вимоги про недопущення субсидіювання інших, крім ліцензованих видів діяльності.  
Підпунктом 13 пункту 2.2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення передбачено обов`язок ліцензіата дотримуватись структури витрат згідно із статтями, затвердженими у тарифі на централізоване водопостачання та/або водовідведення.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає вказаним вимогам закону.
Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваного судового рішення, обговоривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги з огляду на таке.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частин другої, третьої статті 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11 лютого 1998 року № 113/98-ВР (в редакції, чинній на час прийняття в експлуатацію приладу обліку холодної води, встановленого у квартирі позивача - 2011 рік) засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповіркові інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фiзичнi особи зобов`язані своєчасно (з урахуванням установлених мiжповiрочних iнтервалiв) подавати засоби вимірювальної технiки на повiрку. Порядок подання фізичними особами, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов`язані з повіркою, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.
Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05 червня 2014 року № 1314-VII, який набрав чинності      01 січня 2016 року, в редакції, чинній до 01 серпня 2017 року, тобто на час повідомлення позивача про сплив строку повірки його приладу обліку і нарахування йому за послуги з водопостачання за нормами споживання (вересень 2016 року) періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05 червня 2014 року № 1314-VII в редакції, чинній на час вирішення справи судами, відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) покладається на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки. Періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) проводиться за рахунок внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку, встановлених відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630).
Пунктами 9, 30, 32 Правил № 630 передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обов`язків якого входить контроль міжповіркових інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, в той час як обов`язком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства.
З урахуванням вищенаведеного, ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, виконавцем яких є КП «Компанія «Вода Донбасу», тому саме відповідач несе відповідальність за своєчасну повірку засобу обліку води, встановленого у квартирі позивача, його обслуговування і ремонт, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки. Включення до тарифів плати за повірку приладів обліку води, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки не залежить від дій позивача, оскільки стосується правових взаємовідносин КП «Компанія «Вода Донбасу» як виконавця послуг та органів державної влади і місцевого самоврядування, а позивач має право на безоплатну повірку, обслуговування і ремонт засобу обліку води.
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі 229/1539/17 (провадження № 61-27909сво18).
Апеляційний суд зазначеного не врахував та помилково ухвалив судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача провести перерахунок нарахувань за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_2 з                15 жовтня 2016 року по 14 грудня 2017 року.
Оскільки відповідач здійснював нарахування за спожиті послуги водопостачання з 15 жовтня 2016 року по 14 грудня 2017 року з порушенням, правильним є висновок суду першої інстанції про зобов`язання відповідача провести перерахунок нарахувань за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_2 з                 15 жовтня 2016 року по 14 грудня 2017 року.
Оскільки рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області          від 14 грудня 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача забезпечити за власний рахунок проведення повірки належного їй лічильника холодної води; про повернення або зарахування сплачених нею коштів у розмірі 85,00 грн за повірку лічильника; про зобов`язання відповідача скасувати нарахований борг у розмірі 817,29 грн за спожиті послуги з централізованого водопостачання та водовідведення; про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 1 000,00 грн; про зобов`язання відповідача принести письмові вибачення, не було предметом перегляду в суді апеляційної інстанції, тому Верховний Суд в цій частині оцінку не надає.

Висновки з результатом розгляду касаційної скарги
Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
За таких обставин рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок нарахувань ОСОБА_1 за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на підставі приладу обліку, що встановлений у її квартирі залишенню в силі.
Керуючись статтями 400, 413, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Апеляційного суду Донецької області від 06 березня 2018 року скасувати, рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2017 року в частині зобов`язання Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» здійснити перерахунок нарахувань ОСОБА_1 за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_2 з 15 жовтня 2016 року по 14 грудня 2017 року з урахуванням встановленого у квартирі АДРЕСА_1 , лічильника води № 357837 залишити в силі.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                               В. М. Сімоненко
 
Судді:                                                                                                           А. А. Калараш
 
                                                                                                                      С. Ю. Мартєв  
 
                                                                                                                      Є. В. Петров  
 
                                                                                                                      С. П. Штелик