КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________
Справа №759/14644/19
Апеляційне провадження
 № 22-ц/824/5865/2020                                                                                 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
26 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду у складі:             
                                           судді - доповідача               Рейнарт І.М. 
                                           суддів                                    Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.
                                           при секретарі                        Коліснику В.С.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 6 лютого 2020 року (суддя Величко Т.О.) про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чмирук Олександр Валерійович про визнання заповіту недійсним,
 
встановила:
 
у серпні 2019р. позивач звернулась до суду з позовом про визнання недійсним заповіту ОСОБА_3 від 20 травня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чмируком О.В., який зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за номером № 847 , посилаючись на те, що у момент його складання ОСОБА_3 не усвідомлював значення своїх дій і не міг ними керувати, так як страждав на стійкий психічний розгляд.
У грудні 2019р. представник ОСОБА_2 - адвокат Петронюк Р.В. звернувся до суду з клопотанням про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, на вирішення якої просив поставити наступні питання:
- чи страждав за життя померлий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , на тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння або психічне захворювання?
- чи усвідомлював померлий значення своїх дій та чи міг керувати ними під час укладення заповіту 20 травня 2016 року на ім`я ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чмируком О.В., зареєстрований в реєстрі за номером № 847.
            Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 6 лютого 2020 року у справі призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:
- чи страждав за життя померлий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , на психічне захворювання у будь-якій формі та чи міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?
- чи усвідомлював померлий значення своїх дій та чи міг керувати ними під час укладення заповіту 20 травня 2016 року на ім`я ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чмируком О.В., зареєстрований в реєстрі за номером № 847?
            У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду частково скасувати та змінити перше питання, поставлене на вирішення експертів, зазначивши: чи страждав за життя померлий ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , на тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння або психічне захворювання?
Відповідач посилається на порушення судом норм процесуального права, оскільки задовольняючи клопотання позивача про призначення експертизи, суд повинен був зазначити саме ті питання, які ставилися позивачем.
Крім того, відповідач вважає, що поставлене судом питання не відповідає предмету спору, призведе до неправильного експертного висновку та вплине на винесення остаточного рішення у справі, оскільки померлого було поставлено на облік, як особу з психічним захворюванням, в 2017 році.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Петронюк Р.В. просить залишити ухвалу суду без змін, апеляційну скаргу без задоволення, вважаючи її необґрунтованою, оскільки під час розгляду справи відповідач не заперечував проти питань, поставлених на вирішення експертів.
Треті особи, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.247, 248), у судове засідання не з`явилися, клопотання про його перенесення не подали, тому відповідно до положень ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у їх відсутність.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача та його представника - адвоката Пищенка В.І., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення представника позивача - адвоката Петронюка Р.В., який просив залишити ухвалу суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи (пункт 2).
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначала, що у момент складання та посвідчення заповіту ОСОБА_3 страждав на психічний розлад, а відтак не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними.
Отже, у даній справі необхідно встановити психічний стан заповідача у момент складання спірного заповіту і призначення судово-психіатричної експертизи є обов`язковим.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд повинен був поставити перед експертами питання у редакції, яка була зазначена позивачем у клопотанні, суперечать положенням ч. 4 ст. 103 ЦПК України, згідно якої питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.
Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну (ч. 5 ст. 103 ЦПК України).
З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи відповідач не заперечував проти призначення експертизи та не запропонував свої питання, з яких має бути проведена експертиза.
Позивач ухвалу суду не оскаржила, а у відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначив, що питання, визначені судом, були узгоджені у судовому засіданні.
Враховуючи викладене, правових підстав для часткового скасування ухвали суду та зміни редакції першого питання колегія суддів не вбачає.
Доводи апеляційної скарги про те, що поставлене судом питання не відповідає предмету спору, колегія суддів вважає безпідставними, так як предметом даного позову є визнання недійсним заповіту ОСОБА_3 , а підставою позовних вимог - твердження про те, що заповідач в силу психічного захворювання не розумів значення своїх дій та не міг ними керувати на час складання та посвідчення заповіту, тому питання, постановлені перед експертами, пов`язані з підставами позовних вимог, які підлягають доказуванню. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Враховуючи, що при постановлені ухвали про призначення посмертної судово-психіатричної експертизисудом не були порушені норми процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381- 383 ЦПК України, колегія суддів
 
                                                     постановила:
 
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 6 лютого 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 27 травня 2020 року.

Суддя-доповідач                                                      І.М. Рейнарт 

Судді                                                                         Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк