У Х В А Л А
15 червня 2020 року
м. Київ
справа № 584/271/18
провадження № 61-7514ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Неговською Іриною Володимирівною на рішення Путивльського районного суду Сумської області від 09 грудня 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 17 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Путивльського районного відділу державної виконавчої служби, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», ОСОБА_3 , Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз», Державне підприємство Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Держенергонагляд у північному регіоні», ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Козацьке», про виключення майна з акта опису та звільнення з-під арешту,
В С Т А Н О В И В :
У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про виключення майна з акта опису та звільнення з-під арешту.
Позов обґрунтований тим, що рішенням Путивльського районного суду Сумської області у цивільній справі №584/435/13-ц за нею визнано право власності на 1/2 частини спільного майна подружжя, зокрема і на комплекс інкубаторну станцію, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 30 вересня 2015 року у справі № 584/962/15-ц було припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та виділено в натурі їй у власність вищезазначене нерухоме майно, а ОСОБА_2 виділено у власність комплекс, птахогосподарство, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .
Їй стало відомо про те, що в процесі виконавчого провадження № 31985035, що перебуває на виконанні у Путивльському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області (далі - Путивльський РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області) про стягнення боргу з ОСОБА_2 , було здійснено оцінку майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (комплекс інкубаторної станції) одноособовим власником якого є вона.
Державний виконавець Путивльського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області Зенова О. В. під час примусового виконання виконавчого листа № 2-3988/09, виданого 21 вересня 2009 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення заборгованості з  ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «Сумигаз», 28 лютого 2012 року складено акт опису й арешту майна, до якого, крім належного боржнику майна, також внесено їй належне майно, а саме комплекс, інкубаторну станцію, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Вважає, що оцінка належного їй майна здійснена для подальшої його реалізації, чим порушуються її права як власника, тому просила виключити з акту опису від 28 лютого 2012 року та звільнити з-під арешту належний їй на праві приватної власності комплекс - інкубаторну станцію, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 09 грудня 2019 року, з яким погодився суд апеляційної інстанції, в позові ОСОБА_1 відмовлено.
Суд першої інстанції встановив, що сторонами при вирішенні спору у 2013 році щодо визнання нерухомого майна спільним майном подружжя, приховано від суду факт розірвання шлюбу між ними. На час складення державним виконавцем акта опису та арешту нерухомого майна, це нерухоме майно вже перебувало в іпотеці у Публічного акціонерного банку «Укргазбанк», тому визнання цього нерухомого майна спільним майном подружжя , а потім визнання на підставі судового рішення права власності на це майно за позивачем у справі не припиняє іпотеки цього майна, отже відсутні правові підстави для виключення майна з акту опису та звільнення його з-під арешту.
27 квітня 2020 року ОСОБА_1 через адвоката Неговську І. В. поштовим зв`язком направила до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Путивльського районного суду Сумської області від 09 грудня 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 17 березня 2020 року.
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, судовий збір сплачено.
Згідно з частиною другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Як на підставу касаційного оскарження, заявник посилається на те, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття провадження.
Касаційну скаргу подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження. 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 через адвоката Неговську Ірину Володимирівну.
Витребувати із Путивльського районного суду Сумської області від 09 грудня 2020 року цивільну справу № 584/271/18 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Путивльського районного відділу державної виконавчої служби, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», ОСОБА_3 , Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз», Державне підприємство Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Держенергонагляд у північному регіоні», ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Козацьке», про виключення майна з акта опису та звільнення з-під арешту.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 15 липня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                     А. С. Олійник
 
         С. О. Погрібний
 
         В. В. Яремко