П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

____________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 квітня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/167/20	
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Домусчі С.Д..
суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 09 грудня 2019 року ВП № 59159874, -
В С Т А Н О В И В:
           08.01.2020 року, позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, звернувся з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову від 09 грудня 2019 року ВП № 59159874 про накладення штрафу в сумі 10200 грн.
          Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13.01.2020 року адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області був залишений без руху, а позивачеві наданий строк усунення недоліків позовної заяви 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали, для надання доказів сплати  судового збору  в сумі 2102 грн.
          Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 року позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області була повернута позивачеві.
          Не погоджуючись з ухвалою суду про повернення позовної заяви, головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки позовна заява підписана представником юридичної особи, який діяв на підставі довіреності.
Відповідач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що 08.01.2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.
В позові, у якості представника позивача зазначена Олійник Надія Володимирівна.
Сама позовна заява підписана Олійник Н.В., як представником Головного управління за довіреністю від 02.01.2020 року №40/08, копія якої була додана до позову, про що зазначено у переліку додатків.
Відповідно до довіреності від 02.01.2020 року №40/08 (а.с. 18), Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області в особі начальника головного управління - Буряченка О.Є., що діє на підставі Положення про головні управління Пенсійного Фонду України в автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, керуючись, окрім іншого ст. ст. 44, 47, 55, 59, 60 КАС України, уповноважило Олійник Надію Володимирівну, головного спеціаліста-юрисконсульта відділу представництва інтересів в судах та інших органах №1 юридичного управління,  представляти та захищати інтереси Головного управління в судах адміністративної юрисдикції, першої, апеляційної та касаційної інстанцій по спорах, що виникають з адміністративних правовідносин, а також в органах державної виконавчої служби. 
Для виконання цієї довіреності Олійник Н.В. надані такі повноваження: вчиняти від імені головного управління всі процесуальні дії, користуватися всіма правами і виконувати всі обов`язки, які надані, зокрема, адміністративно-процесуальним законодавством, сторонам у судовому процесі, у тому числі підписувати та подавати позовні заяви, змінювати предмет та зміст позову, оскаржувати судові рішення шляхом підписання та подання апеляційних та касаційних скарг, брати участь у судових засіданнях, отримувати необхідні довідки, документи, відомості, подавати докази, заявляти відводи, клопотання, давати усні та письмові пояснення, відзиви та заперечення, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати рішення, ухвали, постанови, виконавчі листи або накази суду; у разі необхідності підписуватися за Довірителя на документах, що надаються в органи  судової влади та державної виконавчої служби, а також завіряти копії документів, які подаються до суду та вчиняти усі інші дії, пов`язані з виконанням довіреності, які передбачені чинним  законодавством України. 
Довіреність від 02.01.2020 року №40/08 дійсна  до 31.12.2020 року включно.
Повертаючи позовну заяву позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що наявні правові підстави для застосування приписів п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України, оскільки позовна заява подана та підписана  представником  Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за довіреністю, за відсутності  відомостей щодо наявності у представника статусу адвоката або статусу особи яка здійснює представництво юридичної особи у порядку самопредставництва.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність застосування норм процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Відповідно до статті 131-2 Основного Закону, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Незалежність адвокатури гарантується.
Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.
Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
Підпунктом 11 пункту 16-1 Розділу XV «Перехідні положення» Конституції України встановлено, що  представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.
Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.
Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.
Враховуючи зазначені норми Основного Закону, які є нормами прямої дії, суд першої інстанції дійшов висновку, що з 01.01.2020 року представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.
Апеляційний суд вважає, що такий висновок є помилковим з огляду на те, що частина 5 статті 131-2 Основного Закону встановлює винятки, які визначаються законом, щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Частиною 3 ст. 55 КАС України  встановлено, що юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.
Відповідно до  ч.ч. 1, 2 ст. 57 КАС України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.
У справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.
За приписами ч.ч. 1 та 3 ст. 59 КАС України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:
1) довіреністю фізичної або юридичної особи;
2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.
Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
При цьому, перелік документів, які підтверджують повноваження адвоката зазначені в частині 4 ст. 59 КАС України 
Також ч. 8 ст. 59 КАС України  встановлено, що у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 КАС України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.
Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
До категорії термінових адміністративних справ віднесені також і справи з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця (ст. 287 КАС України). Однією з особливостей розгляду справ такої категорії є те, що зазначені справи розглядаються у скорочені строки та не вимагають проведення підготовчого провадження для повного та всебічного встановлення обставин справи (ст. 268, 287 КАС України).
Таким чином, представництво юридичної особи може відбуватись у двох напрямках, а саме:
- шляхом самопредставництва, через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту);
- через представника
При цьому, представником юридичної особи може бути як адвокат, так і фізична особа, яка має адміністративну процесуальну дієздатність. Але норми КАС України, які  не суперечать ч. 5 ст. 131-2 основного Закону, чітко встановлюють випадок коли фізична особа може бути представником юридичної особи за довіреністю виданої від імені юридичної особи за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Таким випадком є малозначність справи.
Повертаючи  адміністративний позов позивачеві, суд першої інстанції не перевірив чиє справа малозначною справою, в якій юридичну особу може представляти  фізична особа (не адвокат) за довіреністю виданою юридичною особою за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
Апеляційний суд зазначає, що характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників у справі, яка переглядається апеляційним судом, не вимагають проведення судом першої інстанції підготовчого провадження, а тому зазначена справа є справою незначної складності, тобто малозначною справою.
          Як встановив апеляційний суд, позовна заява підписана представником позивача, фізичною особою (не адвокатом), яка діяла на підставі довіреності, виданої позивачем за підписом посадової особи, уповноваженої на це Положенням про головні управління Пенсійного Фонду України в автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (пункт 10 Положення), затвердженим Постановою правління Пенсійного Фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 року за № 40/26485.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що 08.01.2020 року до Одеського окружного адміністративного суду був поданий позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від імені та в інтересах якого діяла уповноважена на те особа - ОСОБА_1 , на підставі довіреності від 02.01.2020 року №40/08, копія якої була додана до позову.
При цьому, оскаржувана ухвала суду першої інстанції не містить  посилань на встановлення факту відсутності у ОСОБА_1 адміністративної процесуальної дієздатності (ч. 2 ст. 43 КАС України).
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права при постановленні ухвали про повернення позову, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала - скасуванню, з передачею справи  на розгляд суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 131-2, п.п. 11 п. 16-1 Розділу XV «Перехідні положення» Конституції України, ст. ст. 2-12, 55, 57, 59, 60, 242, 268, 287, 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року у справі № 420/167/20 - скасувати, а справу передати на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Повний текст судового рішення складений 09.04.2020 року

Головуючий суддя 	 	Домусчі С.Д.	
Судді	    	Семенюк Г.В.    Шляхтицький О.І.