ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4613/20 Справа № 201/1656/20 	  	Головуючий у першій інстанції: Батманова В. В. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого -                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,
при секретарі                        Догоновій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара Міністерства освіти і науки України про стягнення боргу по заробітній платі, - 

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара Міністерства освіти і науки України про стягнення боргу по заробітній платі залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви не пізніше трьох днів з дня вручення їй копії ухвали про залишення позовної заяви без руху (а.с. 5-6). 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу в частині визначення розміру судових витрат залишити без змін, виходячи з наступного. 
Встановлено, що ОСОБА_1 звернулась з позовом до Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара Міністерства освіти і науки України, в якому просить стягнути на її користь з відповідача борги по заробітній платі за 2016 рік за укладеним в 1989 році безстроковим договором - в частині двох державних гарантій, які складаються з окладу і надбавки за вислугу років; встановити обставину наявності в наказі №2 від 03 січня 1990 року відповідача такого тексту, який викласти у вигляді цитати в судовому рішенні мовою оригіналу (російською):
«1. Принять на работу: 2. ОСОБА_2 - преподавателем кафедри иностранных языков для инженерно-технических спеціальностей с 26.12.1989 г. с окладом 160 руб. 00 коп. в месяц по переводу из Емильчинского районо Житомирской области как избранную по конкурсу. Научно-педагогического стажа работы в вузе нет.(...) Основание: заявление, виписка из протокола заседания ученого сонета филологического факультета от 14.12.1989 г. №5. Согласование между руководителями организаций» та у перекладі українською мовою:
«1. Прийняти на роботу: 2. ОСОБА_1 - викладачем кафедри іноземних мов для інженерно-технічних спеціальностей з 26.12.1989 р. з окладом 160 крб. 00 коп. на місяць за переводом з Ємільчинського райвно Житомирської обл. як обрану за конкурсом. Науково-педагогічного стажу роботи у вузі немає. (...) Підстави: заява, витяг з протоколу засідання вченої ради філологічного факультету від 14.12.1989 р. №5. Узгодження між керівниками організацій.» (а.с. 2-4). 
Тобто, у позовній заяві ОСОБА_1 містяться дві вимоги - про стягнення боргу по заробітній платі (майнового характеру) та про встановлення обставини (немайнового характеру). 
Частиною 4 статті 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. 
У статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено розміри ставок судового збору, відповідно до п.п. 1.2 ч. 1 якої за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2020 року - 2102 гривні. 
Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. 
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст. 185 ЦПК України). 
Таким чином, враховуючи, що позивачем не представлено доказів наявності у неї права на звільнення від сплати судового збору, що передбачене статтею 5 Закону України "Про судовий збір" (пільги щодо сплати судового збору), - за подання позовної заяви ОСОБА_1 в частині вимоги про встановлення обставини (немайнового характеру) справляється судовий збір. 
При цьому, судом першої інстанції вірно зазначено розмір судового збору, що підлягає сплаті за подачу позовної заяви немайнового характеру в розмірі 840,80 грн. (2102,00 грн. х 0,4). 
Доводи апеляційної скарги про те, що позовна заява містить лише одну позовну вимогу про стягнення боргу по заробітній платі спростовується змістом прохальної частини позовної заяви. 
Посилання апелянта на те, що вимога ОСОБА_1 про встановлення обставин є окремим клопотанням, не приймається до уваги, адже позивачем заявлено саме позовну вимогу про "встановлення обставин" судом, у рішенні суду. 
Колегія звертає увагу, що ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2020 року переглядається лише в частині визначення розміру судових витрат, відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 353 ЦПК України. 
Отже, оскаржувана ухвала постановлена у відповідності з вимогами процесуального закону, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення. 
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2020 року  в частині визначення розміру судових витрат - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий

Судді