Справа № 161/14390/19 	Головуючий у 1 інстанції: Пахолюк А. М. 	
Провадження № 22-ц/802/473/20  Категорія: 44    	  Доповідач: Бовчалюк  З. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
13 квітня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Бовчалюк З.А.,
суддів - Карпук А.К., Шевчук Л.Я.,
з участю секретаря судового засідання Галицької І.П.,
представника позивача Вакуліча В.В.,
представника відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцька заготівельна - збутова база Волинської облспоживспілки» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди та зобов`язання звільнити приміщення за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцька заготівельна - збутова база Волинської облспоживспілки» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 січня 2020 року,

                                    В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Луцька заготівельна - збутова база Волинської облспоживспілки» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди та зобов`язання звільнити приміщення.
Позов обґрунтовує тим, що 27 травня 2016 року товариство набуло у власність приміщення лінії шокової заморозки, загальною площею 325,2 кв.м. та склад фруктосховища ємкістю 500 тон, загальною площею 1038 кв.м., що знаходяться за адресою:  АДРЕСА_1 .
Вказує, що відповідно до виконавчого листа №161/9232/18, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області, на підставі постанови Волинського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року витребувано у ТОВ «Луцька заготівельна збутова база Волинської облспоживспілки» майно (обладнання), що знаходиться в приміщенні лінії шокової заморозки за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 .. По даному виконавчому листу приватним виконавцем відкрито виконавче провадження.
В процесі примусового виконання рішення суду приватним виконавцем 14 березня 2019 року ідентифіковано майно стягувача (відповідача по справі) та зобов`язано останнього укласти договір оренди на приміщення, де знаходиться дане майно, який був наданий відповідачу, проте такий проігнорований та не підписаний ОСОБА_2 .
Зазначає, що відповідач протягом 7 місяців фактично безпідставно та безоплатно використовує належні позивачу нежитлові приміщення для власних потреб і на власний розсуд, категорично відмовляється укладати договір оренди приміщень, а тому позивач позбавлений можливості користування власними нежитловими приміщеннями для здійснення господарської діяльності.
Разом з тим, вказує, що 18.03.2019 року між позивачем, як орендодавцем та ТОВ «ТВ «Міжрегіональні ресурси» було укладено договір оренди нежитлових приміщень: приміщення лінії шокової заморозки площею 323 кв.м. та частини складу фруктосховища площею 69,2 кв.м., спрямований на отримання доходу від власного майна за погодженою ставкою 70 грн. за кв.м., однак, не міг отримувати такий дохід через протиправні дії відповідача.
Таким чином, вважає, що неможливість використання приміщення лінії шокової заморозки та складу фруктосховища за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі шляхом передачі в оренду за актом приймання-передачі орендарю ТОВ «ТД «Міжрегіональні ресурси», призвело до завдання збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі 143469 грн. з вини ОСОБА_2 , який протиправно не звільняє вказані приміщення від власного майна протягом 7 місяців.
Просить суд стягнути з відповідача 143469 грн. збитків у формі упущеної вигоди за період з 14 березня 2019 року по 20 серпня 2019 року, зобов`язати відповідача звільнити приміщення лінії шокової заморозки площею 323 кв.м. та частину складу фруктосховища, площею 69,2 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 від обладнання, а саме: тандем-компресор WW50.187Y, конденсатор ECO ACE 63A3-DV, повітроохолоджувач ECO ICE 52 D10ED 2 штуки, комплектація, холодильний агрегат Copeland D6SA1 300x, повітроохолоджувач ECO ICE 054-6ED, конденсатор Guntner GVH 058B/3L, повітроохолоджувач Alfa Laval BLE 403 C80 2 штуки, конденсатор FCI 403 ACD, холодильний агрегат BOSK 4AM/4664, повітроохолоджувач ECO ICE 39-6, компресор спірального типу SVA-73 E/3/4 bar, фабричний № 117789 з електричним мотором № 9105123 /1, регулятор тиску RT260A 05/-6 BAER 2 штуки, вентиль CVP (LP) 0-7 bar, елементи круглого поперечного перерізу трубчастої форми безшовні 8t27P235TR.R35.P23STR27 зі швом (немарковані), конденсатор модель VCX тип XPA, агрегат Bitzer 4EC-4.2 Y - 2 штуки; забезпечити працівникам ТОВ «Луцька заготівельна збутова база Волинської облспоживспілки» вільний доступ до даних приміщень та стягнути витрати по сплаті судового збору.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 січня 2020 року в задоволені позову в даній справі відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТзОВ «Луцька заготівельна - збутова база Волинської облспоживспілки» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов в даній справі задовольнити.
В письмову відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду, в частині зобов`язання звільнити приміщення- необхідно скасувати, та ухвалити в цій частині нове судове рішення, в решті рішення суду - залишити без змін.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (ст.4 ЦПК України).
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У статті 41 Конституції України вказано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Луцька заготівельна збутова база Волинської облспоживспілки» є власником приміщення лінії шокової заморозки, загальною площею 325,2 кв.м. та складу фруктосховища ємкістю 500 тон, загальною площею 1038 кв.м., що знаходяться за адресою:  АДРЕСА_1 . (а.с. 20-33).
Відповідно до виконавчого листа №161/9232/18, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області, на підставі постанови Волинського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року витребувано у ТОВ «Луцька заготівельна збутова база Волинської облспоживспілки» майно (обладнання), що знаходиться в приміщенні лінії шокової заморозки за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 .. По даному виконавчому листу 30 січня 2019 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження (а.с. 35-36).
За результатами відповідних виконавчих дій приватним виконавцем складено акт приватного виконавця від 14.03.2019, яким підтверджено виявлення витребуваного майна у цих приміщеннях та надано доступ ОСОБА_2 до належного йому майна (а.с. 34).
В процесі виконання судового рішення, було демонтовано та вивезено частину технологічного обладнання лінії шокової заморозки, яка належить ОСОБА_2 , що підтверджується актами складеними директором ТзОВ «Луцька заготівельна збутова база Волинської облспоживспілки» від 04.09.2019 року, 06.11.2019 року (а.с. 79, 83).
Звертаючи до суду з позовом позивач вказує, що відповідач не звільнив у повному обсязі приміщення шокової заморозки та складу фруктосховища від належного йому обладнання та після огляду даного приміщення приватним виконавцем закрив дані приміщення власними замками, чим фактично позбавив ТзОВ «Луцька заготівельна збутова база Волинської облспоживспілки" здійснювати усі правомочності щодо належного товариству  майна.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.( ч. 3 ст. 12 ЦПК України) 
В порушення наведеної норми відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б спростували доводи позивача щодо не звільнення належних приміщень.
Заперечуючи проти позову відповідач вказував про те, що він не має можливості без державного виконавця вчиняти дії по вивезенню обладнання, яке знаходиться у приміщеннях позивача, а замки, які наявні на приміщені шокової заморозки та складу фруктосховища, застосовані саме приватним виконавцем.
Такі твердження відповідача є голослівними та спростовуються матеріалами справи та нормами права, які регулюють дані правовідносини.
За змістом ч. 8 ст. 19 ЗУ "Про виконавче провадження в Україні" особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.
За змістом рішення, що виконується, боржник - ТзОВ "Луцька заготівельна - збутова база Волинської обспоживспілки" фактично в процесі примусового виконання постанови Волинського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року мала надати ОСОБА_2 доступ до приміщень шокової заморозки та складу фруктосховища з метою вивезення стягувачем належного йому майна. 
З матеріалів справи та пояснень учасників справи судом встановлено, що позивач у повному обсязі виконав свої обов`язки в процесі виконання судового рішення в примусовому порядку  та забезпечив доступ ОСОБА_2 до обладнання, що витребуване судом.
В свою чергу ОСОБА_2 протягом тривалого періоду часу рішення суду, що ухвалене в його користь, не виконує та не звільняє належні позивачу приміщення від обладнання, що витребуване, маючи при цьому усі можливості.
При цьому, як встановлено з пояснень сторін та з наявних у матеріалах справи письмових доказів, ОСОБА_2 проігнорував пропозицію ТзОВ «Луцька заготівельна - збутова база Волинської облспоживспілки" та приватного виконавця щодо можливості укладення договору оренди приміщень, в яких знаходиться належне йому майно на час вивезення даного майна. 
Твердження представника відповідача про те, що фактично приватним виконавцем не здійснюються дії по примусовому виконанню судового рішення  спростовуються листом приватного виконавця Шульженко І.С. від 24.01.2020 року ( а.с 112) За змістом даного листа приватний виконавець вказує, що ним було надано доступ стягувачу до майна, яке потрібно витребувати, усі дії необхідні щодо розпорядженням належним ОСОБА_2 майном ( демонтаж,перевезення) здійснюються самим стягувачем за його рахунок. При цьому приватний виконавець вказав, що ним не здійснювалось опечатування або закривання будь-яких приміщень за адресою АДРЕСА_1 навісними чи іншими замками. 
Наведені в даному листі обставини відповідачем та його представником належними та допустимими доказами не спростовані.
В судовому засіданні представник відповідача не визнаючи апеляційної скарги не заперечив тієї обставини, що його довірителем не звільнено приміщення, які належать позивачу. При цьому представник відповідача не зміг ствердно сказати, яке саме майно ОСОБА_2 , на час розгляду даної справи судом, не вивезене з спірних приміщень.
Вказуючи, що причиною не звільнення від обладнання приміщення лінії шокової заморозки, загальною площею 325,2 кв.м. та складу фруктосховища ємкістю 500 тон, загальною площею 1038 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , є  неналежне здійснення своїх обов`язків приватним виконавцем Сорока І.М. бездіяльності виконавця не оскаржував та не спонукав своїми діями щодо найшвидшого виконання судового рішення.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.( ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що права позивача, як власника приміщення лінії шокової заморозки, загальною площею 325,2 кв.м. та складу фруктосховища ємкістю 500 тон, загальною площею 1038 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , є порушеними зі сторони відповідача та підлягають захисту судом у спосіб, що ним зазначений, а саме: зобов`язанням ОСОБА_2 звільнити вказані приміщення від майна, яке зазначено в прохальній частині позовної заяви. При цьому колегія суддів погоджується з доводами позивача про те, що він позбавлений можливості перевірити, чи все те майно, яке ним зазначено у позові на підставі даних, які відображені у виконавчому листі знаходиться у приміщеннях, а відповідач не спростовує належними доказами відсутність такого майна. 
В решті вимог слід відмовити, оскільки у випадку повного звільнення ОСОБА_2 належних позивачу приміщень ТзОВ «Луцька заготівельна збутова база Волинської облспоживспілки" матиме вільний до них доступ. 
З врахуванням викладеного рішення суду першої інстанції підлягає до часткового скасування, оскільки судом не повно були з`ясовані обставини, що мають значення для справи.
В решті рішення підлягає залишенню без змін , оскільки ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права при повному досліджені усіх обставин, що мають значення для справи. 
З матеріалів справи вбачається, що 18.03.2019 між позивачем (орендодавець) та ТОВ «ТВ Міжрегіональні ресурси» (орендар) було укладено договір оренди нежитлових приміщень: приміщення лінії шокової заморозки площею 323 кв.м. та частини складу фруктосховища площею 69,2 кв.м., спрямований на отримання доходу від власного майна за погодженою ставкою 70 грн. за кв.м. (а.с. 43-46).
Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначає, що  з 14.03.2019 року відповідач отримав доступ до його приміщень та унеможливив користування позивача даними приміщення, що призвело до збитків у формі упущеної вигоди в розмірі 143469 грн. за період 14.03.2019 року по 20.08.2019 року, з вини  ОСОБА_2 , який відмовився укласти з позивачем договір оренди та відшкодовувати упущену вигоду (а.с. 37-40).
За змістом статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які б особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).
Реальні збитки - це витрати , яких особа зазнала  у зв`язку з нищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено.
Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме протиправної поведінки, дії чи бездіяльність особи, шкідливого результату такої поведінки ( збитків), наявності та розміру понесених збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальності у вигляді відшкодування збитків не наступає.
Також згідно ст.1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. Особа, яка набула .
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ГПК України, прибуток (доход) суб`єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб`єкта господарювання за певний період на суму валових витрат та суму амортизаційних відрахувань.
Неодержаний дохід (упущена вигода) це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей, якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.
При цьому пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів(упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи  (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків. При визначені реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи ,вжиті кредитором для їх одержання. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які б  могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення (постанови Верховного Суду України від 14.06.2017 р. у справі № 923/2075/15, від 09.12.2014 р. у справі № 5023/4983/12).
Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивачем не доведено наявність вини ОСОБА_2 у неможливості отримання позивачем доходу, так як, будучи стороною виконавчого провадження, позивач також не вчиняв будь-яких дій, спрямованих на пришвидшення виконання судового рішення, зокрема шляхом оскарження дій ( бездіяльності) приватного виконавця. 
Крім того, наявність договору оренди, укладеного між позивачем, як орендодавцем та ТОВ «ТВ Міжрегіональні ресурси» (а.с. 43-46) та відсутність будь-яких фінансових документів підтверджуючих реальну можливість отримання грошових коштів не є підставою для стягнення з відповідача зазначених збитків у формі упущеної вигоди, оскільки, таке обґрунтування можливості отримання доходу є теоретичними та недоведеними стороною позивача під час розгляду справи, а кошти по даному правочину, фактично не було сплачено.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
З врахуванням викладеного апеляційну скаргу ТзОВ  «Луцька заготівельна - збутова  база Волинської облспоживспілки» необхідно задовольнити частково, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 січня 2020 року в частині зобов`язання звільнити приміщення скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог. В решті рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 268 367, 368, 376, 382,384 ЦПК України, суд
                                                    У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю  «Луцька заготівельна - збутова  база Волинської облспоживспілки» задовольнити частково.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 січня 2020 року, в частині зобов`язання звільнити приміщення, скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
Позовні вимоги задовольнити частково.
Зобов`язати  ОСОБА_2 звільнити приміщення лінії шокової заморозки площею 323 кв.м. та частину складу фруктосховища, площею 69,2 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 від обладнання, а саме: тандем-компресор WW50.187Y, конденсатор ECO ACE 63A3-DV, повітроохолоджувач ECO ICE 52 D10ED 2 штуки, комплектація, холодильний агрегат Copeland D6SA1 300x, повітроохолоджувач ECO ICE 054-6ED, конденсатор Guntner GVH 058B/3L, повітроохолоджувач Alfa Laval BLE 403 C80 2 штуки, конденсатор FCI 403 ACD, холодильний агрегат BOSK 4AM/4664, повітроохолоджувач ECO ICE 39-6, компресор спірального типу SVA-73 E/3/4 bar, фабричний № 117789 з електричним мотором № 9105123 /1, регулятор тиску RT260A 05/-6 BAER 2 штуки, вентиль CVP (LP) 0-7 bar, елементи круглого поперечного перерізу трубчастої форми безшовні 8t27P235TR.R35.P23STR27 зі швом (немарковані), конденсатор модель VCX тип XPA, агрегат Bitzer 4EC-4.2 Y - 2 штуки.
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий
Судді