Ухвала        
02 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 759/1695/17
провадження № 61-5709ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П. вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання договорів не укладеними,  
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 січня 2020 року, яка здана до поштового відділення 11 березня 2020 року. 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки копію постанови Київського апеляційного суду отримано нею 22 лютого 2020 року.
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
Наведені у заяві підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки відповідних доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції, скаржник не надав.
Оскільки відповідних доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, заявник не надає, з урахуванням зазначеного, касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для подання відповідних доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
З огляду на викладене касаційну скаргу необхідно залишити без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.
 
Керуючись статтями 390, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 січня 2020 року залишити без руху. 
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 11 травня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали будуть застосовані наслідки, передбачені статтею 393 ЦПК України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                   С. П. Штелик