УХВАЛА
 
28 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 314/2720/18
провадження № 61- 4850 ск 20 
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач),                  Журавель В. І., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Котелевського Костянтина Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від                                  18 листопада  2019 року та на постанову Запорізького апеляційного суду від 04 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та про визнання права власності,
 
ВСТАНОВИВ :
 
06 березня 2020 року адвокат Котелевський К. В. засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення.
 
Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху для надання уточненої касаційної скарги із зазначенням підстави (підстав) касаційного оскарження.
 
На виконання вимог указаної ухвали адвокат Котелевський К. В. подав до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій з передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підстав, відповідно до якого підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму   права   без   урахування  висновку  щодо  застосування  норми  права  у подібних  правовідносинах,  викладеного  у   постанові  Верховного  Суду,  крім   випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
 
Згідно з частиною першою статті 392 ЦПК України в разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
У касаційній скарзі адвокат Котелевський К. В. посилається на постанову Верховного Суду від 01 серпня 2018 року, справа № 280/489/15-ц, від 06 червня 2019 року, справа № 757/41827/15-ц, від 06 березня 2019 року, справа                   № 571/1306/16-ц, у яких викладено висновки про застосування норми права в подібних правовідносинах та які не були враховані в рішенні суду першої та  апеляційної інстанцій.
 
З огляду на викладене, касаційна скарга подана на зазначені судові рішення з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України щодо її форми та змісту, а також положень Закону України «Про судовий збір».
 
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
 
Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
Відкрити касаційне провадження в даній справі.
 
Витребувати з Вільнянського районного суду Запорізької області справу                                      № 314/2720/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та про визнання права власності.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в строк до 28 травня 2020 року, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                             Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                          В. І. Журавель
 
                                                                                                                        М. М. Русинчук