ПОСТАНОВА
Іменем України

01 квітня 2020 року 
Київ
справа №658/3797/16-а
провадження №К/9901/44450/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до начальника Каховського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області Палиги Ніни Петрівни, третя особа - Каховське об`єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області, про визнання протиправними дій, зобов`язання до перерахунку пенсії, стягнення пенсійних витрат, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області у складі судді: Єйбог І.М. від 21 квітня            2017 року та ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Федусика А.Г., Шевчука О.А., Зуєвої Л.Є. від 06 вересня 2017 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до начальника Каховського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області Палиги Ніни Петрівни про визнання її дій неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату йому пенсії з 01 січня 2005 року:

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 21 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року, у задоволенні позову відмолено. 

3. Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з безпідставності позовних вимог щодо протиправності дії відповідача та зобов`язання саме начальника Каховського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області Палиги Н.П., як посадової особи пенсійного органу (яка діє не від свого імені, а в межах встановлених повноважень від імені пенсійного органу) вчинити дій, оскільки лише Пенсійний фонд України та його відділення є тими суб`єктами владних повноважень, до відання яких віднесено вирішення питань щодо пенсійного забезпечення. Саме вказаний орган та його територіальні відділення можуть бути зобов`язані вчиняти відповідні дії в межах їх функцій та завдань.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, звернувся із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами встановлено, що ОСОБА_1 з 15 квітня 1991 року знаходиться на обліку в Каховському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонської області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1.

6. Рішенням Каховського міського суду Херсонської області від 21 березня 2001 року (справа №217/2001) позов ОСОБА_1 було задоволено та зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення виконкому Каховської міської ради народних депутатів зробити перерахунок його пенсії з 01.01.1992 відповідно до частини другої статті 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення», узявши за основу розмір стажу, після якого пенсія збільшується на один процент заробітку, - 20 років.

7. Відповідно до листа Управління Пенсійного фонду України в м. Каховці та Каховському районі Херсонської області від 01 лютого 2010 року вказане судове рішення пенсійним органом було виконано шляхом виплати позивачу у жовтні місяці 2001 року доплати в сумі 273,32 грн з 01.01.2001 з урахуванням раніше виплаченої пенсії.  

перерахунку пенсії а пенсійне забезпечення ОСОБА_1 приведено до чинного на той час законодавства.

8. У зв`язку з набранням чинності з 01 січня 2004 року Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який є обов`язковим до виконання на всій території України та для всіх осіб, Каховським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонської області було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням положень цього закону.

9. Разом з тим, 18 листопада 2011 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області у справі №2а-7713/11 позовом ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення Пенсійного органу про перерахунок пенсії винесено постанову, яку ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2012 року було залишено без змін, про зобов`язання здійснити ОСОБА_1 перерахунок призначеної пенсії згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення».

10. Ухвалою Каховського міськрайонного суду від 15 жовтня 2012 року роз`яснено постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18 листопада 2011 року. Зазначено, що при проведені перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до вказаної постанови слід керуватися статтею 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

11. На виконання вказаної постанови Каховського міськрайонного суду розпорядженням управління №111760 від 30 жовтня 2012 року ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії, враховуючи норми законодавства, що діяли до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто згідно норм Закону України «Про пенсійне забезпечення».

12. Пізніше, в 2015 році ОСОБА_1 також звертався до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив, зокрема, визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у проведенні перерахунку пенсії за період з 01 січня              2013 року, зобов`язати відповідача перерахувати його пенсію відповідно до частини другої статті 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з відповідною індексацією.

13. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року (винесеною за наслідком розгляду вищевказаного позову) апеляційна скарга ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Каховці та Каховському районі Херсонської області була задоволена частково. Постанова Каховського міськрайсуду Херсонської області від 31 липня 2015 скасована, а Пенсійний орган зобов`язано провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 17 червня 2014 року. В решті позову, в тому числі і щодо зобов`язання відповідача перерахувати його пенсію відповідно до частини другої статті 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення», було відмовлено.

14. Вважаючи, що саме начальник Управління, зловживаючи своїм службовим становищем, умисно не виконує рішення суду від 21 березня 2001 року щодо перерахунку пенсії, ОСОБА_1 

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

15. В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 вказує на те, що при вирішенні справи судами не повністю досліджено обставини справи та прийнято незаконне рішення. Вказує, що начальником Каховського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області Палигою Ніною Петрівною при проведенні перерахунку його пенсії, не було враховано рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 21 березня 2001 року. Просить зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити йому пенсію, з урахуванням вказаного рішення суду від          21 березня 2001 року у справі № 217/2001. 

16. Відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_1 інші учасники справи не подали, що відповідно до частини четвертої статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій у касаційному порядку.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

17. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади, місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи повинні діяти в порядку та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

18. Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та іншими нормативно-правовим актами.

19. Відповідно до абзацу 1 пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 № 121/2001, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для їх виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, інших соціальних виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду України.

20. Таким чином, Пенсійний фонд України, управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, а також управління та відділи Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах (міста з районним поділом) є суб`єктами владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються у справах щодо пенсійного забезпечення.

21. Відповідно до частини першої статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

22. Частиною п`ятою статті 45 цього Закону визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

23. При цьому, згідно з пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію:
- перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;
- перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;
- перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності);
- видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

24. Відповідно до положень пункту 4.3 Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

25. Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

26. Таким чином, Пенсійний фонд України та його відділення є тими суб`єктами владних повноважень, до відання яких віднесено вирішення питань щодо пенсійного забезпечення та саме вказаний орган та його територіальні відділення можуть бути зобов`язані вчиняти відповідні дії в межах їх функцій та завдань.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

27. Судами попередніх інстанції встановлено, що Пенсійний фонд України, управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, а також управління та відділи Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах (міста з районним поділом) є суб`єктами владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються у справах щодо пенсійного забезпечення, оскільки саме вони відповідно до покладених завдань і функцій є суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій.

28. Враховуючи вказане, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що твердження позивача щодо протиправності дій особисто начальника Управління при перерахунку його пенсії у відповідності до судового рішення є необґрунтованими.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

29. Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України,                       (у редакції, що діяла на час прийняття рішень судами першої та апеляційної інстанцій), суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

30. Аналогічна норма міститься у частині першій статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України, (у редакції з 15 грудня 2017 року). 

31. Частинами третьою - сьомою статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

32. Колегія суддів зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися не лише за клопотанням позивача, а у тому числі й за ініціативою суду.

33. Встановлено, що звертаючись до суду з позовом, позивач фактично просив зобов`язати орган Пенсійного фонду провести йому перерахунок пенсії із врахуванням при цьому рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 21 березня 2001 року. 

34. Суди попередніх інстанцій при вирішення спору по суті вирішили лише вимогу позивача про визнання неправомірними дій начальника Каховського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області Палиги Ніни Петрівни. 

35. Вимога позивача щодо зобов`язання провести перерахунок пенсії судами першої та апеляційної інстанції не вирішувалася.

36. Відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи повинен: визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів. 

37. Принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.

38. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України).

39. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

40. Аналізуючи вказані норми, колегія суддів доходить до висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили порушення норм процесуального права, а саме: не залучивши належного відповідача та не встановивши фактичні обставини, які мають значення для справи, що є підставою для задоволення касаційної скарги та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

41. З урахуванням вказаного, а також з метою повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин справи суду необхідно надати належну правову оцінку кожному окремому доказу та їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, з посиланням на це в мотивувальній частині свого рішення, враховуючи при цьому відповідні норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

42. Згідно статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

43. Оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій вказаним вимогам не відповідають, оскільки судами не виконано приписів процесуального законодавства щодо встановлення належного відповідача у справі та не з`ясовано обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення,.

44. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

45. За правилами статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

46. Колегія суддів дійшла висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, що призвело до ухвалення рішень, які не відповідають вимогам щодо законності і обґрунтованості, а тому такі рішення підлягають скасуванню, а справа відповідно до правил статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 3530, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 21 квітня             2017 року та ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                 Н.В. Коваленко

Судді:                                                                                                    Я.О. Берназюк

                                                                                                    І.В. Желєзний