ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1250/20 Справа № 205/7432/18 	  	Головуючий у першій інстанції: Басова Н. В. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого -                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,
при секретарі                        Догоновій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі  ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 14 серпня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2  до ОСОБА_1  про розірвання шлюбу, - 

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 1994 року. Від сумісного шлюбу позивач та відповідач неповнолітніх дітей не мають. Сімейні стосунки не склалися через різність характерів та поглядів на життя у зв`язку з чим між позивачем та відповідачем виникали суперечки та сварки. З січня 2012 року сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Сім`я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Тому, позивач просив розірвати шлюб між ним та ОСОБА_1 , зареєстрований 09 вересня 1994 року відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Ленінською районної Ради народних депутатів м.Дніпропетровська. 
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2019 року задоволено позовні вимоги. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного. 
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 09 вересня 1994 року між ОСОБА_2 та  ОСОБА_3 укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м.Дніпропетровська, актовий запис №879, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 . Після укладення шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с. 5).
В шлюбі у сторін народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 11 грудня 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м.Дніпропетровська складено відповідний актовий запис №1195, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 11 грудня 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів м.Дніпропетровська (а.с.22). Син сторін є повнолітнім.
Також місцевим судом встановлено, що сімейні стосунки не склалися через різність характерів та поглядів на життя у зв`язку з чим між сторонами виникали суперечки та сварки. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо.
Згідно пояснень позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, примирення з відповідачкою є неможливим, оскільки з 2014 року він проживає з цивільною дружиною ОСОБА_7 , вони мають спільного сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 18 січня 2011 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №20.
Частина 1 статті 3 Сімейного кодексу України проголошує, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства.
Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.
Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Крім зазначеного, у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам; приймаючи до уваги зміст позовної заяви та відзиву на позовну заяву; встановивши, що між сторонами припинено шлюбні відносини, неповнолітніх дітей сторони не мають; встановивши, що позивач фактично створив нову сім"ю, де має неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; приймаючи також до уваги, що судом апеляційної інстанції було надано строк для примирення тривалістю один місяць, що не призвело до відновлення сімейних стосунків сторін у справі, - колегія приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 та обгрунтованість і правомірність оскаржуваного судового рішення.
За встановлених обставин, збереження шлюбу сторін буде суперечити інтересам позивача, який фактично створив нову сім"ю. 
Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, колегія приходить до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду - без змін. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий

Судді