ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 лютого 2020 року 	м. Дніпро	справа № 215/2896/16-а(2-а/215/19/19)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: 
                                        судді-доповідача  Чумака С.Ю.,
                                                   суддів:  Чабаненко С.В., Юрко І.В.,       
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 

на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 29 серпня 2019року у справі № 215/2896/16-а(2-а/215/19/19) (суддя І інстанції – Лиходєдов А.В.)

за позовом   ОСОБА_1 (позивач-1), ОСОБА_2 (позивач-2) до Тернівської районної у м. Кривому Розі ради про визнання незаконним та скасування рішення,

третя особа: ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Позивач- 1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Дніпропетровської області від 29.04.2016 року № 88 «Про затвердження на посаді заступника голови Тернівської районної у місті ради з питань діяльності виконавчих органів ради», а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати в розмірі 551,20 грн.

На думку позивача-1, рішення № 88 є незаконним з підстав порушення відповідачем вимог ст. 55,  56 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пункту 1 розділу II рішення Криворізької міської ради від 31.03.2016 № 381 «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів», та його прав, як особи, що претендувала за зайняття вказаної посади.

04.02.2019 ухвалою суду на підставі  ст. 172 КАС України об`єднані в одне провадження справа  № 215/2896/16-а за адміністративним позовом позивача-1 до Тернівської районної у м. Кривому Розі ради про визнання незаконним та скасування рішення № 88 від 29.04.2016 Тернівської районної у м. Кривому Розі ради «Про затвердження на посаді заступника голови Тернівської районної у місті Кривому Розі ради з питань діяльності виконавчих органів ради», та  справа № 215/4606/16-а  за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Тернівської районної у м. Кривому Розі ради про визнання незаконним та скасування рішення № 88 від 29.04.2016р.Тернівської районної у м.Кривому Розі ради «Про затвердження на посаді заступника голови Тернівської районної у місті Кривому Розі ради з питань діяльності виконавчих органів ради»; присвоєно єдиний  номер  № 215/2896/16-а.

Позивач-2 звернувся до суду з позовом, в якому також просив визнати незаконним та скасувати рішення Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Дніпропетровської області від 29.04.2016 року № 88 «Про затвердження на посаді заступника голови Тернівської районної у місті ради з питань діяльності виконавчих органів ради». 

В обґрунтуванні позовних вимог позивач-2 зазначив, що рішення Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Дніпропетровської області від 29.04.2016 року № 88 «Про затвердження на посаді заступника голови Тернівської районної у місті ради з питань діяльності виконавчих органів ради» прийняте з порушенням вимог чинного законодавства України в частині процедури прийняття, а саме: не оприлюднив проект рішення, чим обмежив його право на своєчасне та повне отримання публічної інформації, позбавивши його права на участь в громадському обговоренні відповідного проекту рішення протягом встановленого законодавством двадцятиденного строку, права на надання та врахування органом влади обґрунтованих пропозицій і зауважень до документа, а тому таке рішення підлягає скасуванню.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 серпня 2019 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач-1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати це рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги серед іншого зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано посилався на постанову від 02.04.2018 № 215/2896/16-а Верховного суду, не навів правову оцінку   законності рішення та дійшов  помилкового висновку щодо відсутності права у позивача-1 на оскарження рішення № 88.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

29.04.2016 рішенням Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Дніпропетровської області № 88 «Про затвердження на посаді заступника голови Тернівської районної у місті ради з питань діяльності виконавчих органів ради» затверджено на посаді заступника голови Тернівської районної у місті ради з питань діяльності виконавчих органів ради Брилькова Ірина Олегівна (т. І а.с. 14).

Позивач-1 звертався до голови Тернівської районної у місті ради: 12.08.2015, (т. І а.с. 7), 11.01.2016 (т. І а.с .9) із заявами про призначення його на вакантну посаду, враховуючи кваліфікаційні вимоги даної посади, яким він відповідав 

У відповідь на заяву 12.08.2015  відповідач листом від 10.09.2015 № М-360 повідомив, що відповідно до п. 2 ст. 56 ЗУ «Про місцеве самоврядування»  заступник голови районної  у місті ради  обирається районною у місті радою в межах строку її повноважень з числа депутатів цієї ради шляхом таємного голосування (т. І а.с .8).

09.02.2016 року виконувача обов`язків голови районної у місті ради  заступника голови районної у місті ради з питань діяльності виконавчих органів ради В. Овчаренко, стосовно посади заступника голови районної у місті ради зазначено, що зміст звернення від 11.01.2016 року прийнято до відома (т. І а.с. 11).
26.04.2016 позивач-1 звернувся із заявою до голови Тернівської районної у місті ради про надання йому обґрунтованої відповіді щодо відмови йому у призначенні на посаду (т. І а.с. 12).
У відповіді від 05.05.2016 року за підписом голови районної у місті ради Солод В.  зазначено, що виконком не зобов`язаний надавати йому роботу на вищій посаді після закінчення навчання, тому як відповідним Порядком передбачено, що обов`язково повинні бути зараховані на період навчання до кадрового резерву та можуть претендувати на визначені у договорі  направленні до Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара від 16.06.2005 року, вищі посади ті посадові особи, які навчались за денною формою навчання. При розгляді питання просування посадових осіб місцевого самоврядування по службі перш за все враховуються результати щорічної оцінки покладених на них обов`язків і завдань та висновки атестаційної комісії (т. І а.с. 13).
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення породжує права й обов`язки тільки того суб`єкта, якому його адресовано.   Оскільки рішення № 88  не породжує   у позивача-1 та позивача-2 прав чи обов`язків,  у зв`язку із прийняттям оскаржуваного рішення № 88, тому і не породжує для них і права на захист, тобто права на звернення із цими адміністративними позовами. 

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Предметом оскарження у справі є рішення Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Дніпропетровської області від 29.04.2016 № 88 «Про затвердження на посаді заступника голови Тернівської районної у місті ради з питань діяльності виконавчих органів ради», яким на посаді заступника голови Тернівської районної у місті ради з питань діяльності виконавчих органів ради  затверджена Брилькова І. ОСОБА_4 . 

Відповідно до  статті 55 Конституції України  кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 5 КАС України, встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Отже, суд, перше за все, має встановити, яким чином в правовідносинах, щодо яких виник спір, порушуються права особи, яка звернулась за судовим захистом, чи її охоронювані  законом  інтереси.
Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Отже, процесуальний закон, визнає матеріальне право на позов в адміністративному судочинстві щодо оскарження індивідуального акту суб`єкта владних повноважень лише за особами, в яких є право вимоги, тобто саме тими, кого він безпосередньо стосується, для кого оскаржуваний акт породжує, змінює або припиняє певні правовідносини.
Як встановлено під час судового розгляду будь-яких інших правовідносин, окрім питання публічної служби Брилькової І.О., рішення від 29.04.2016 № 88 не вирішує. 
Тому оскаржуване рішення  не є нормативно-правовим актом, а є актом індивідуальної дії, оскільки стосується конкретної особи, та породжує права й обов`язки тільки для суб`єкта, якому його адресовано, а саме ОСОБА_3 . Зважаючи на зазначені обставини,  рішення від 29.04.2016 № 88 може бути оскаржено лише особою, безпосередні права, свободи чи охоронювані інтереси якої порушуються таким рішенням.
Відповідно до п. 19  ст. 4 КАС України  індивідуальний акт  – акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийнятий) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Право на захист – це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спірне  рішення не породжує, не змінює та не припиняє права та обов`язки позивачів, тому не породжує для останніх і права на захист, тобто права на звернення із цими адміністративними позовами.
Оскільки позивачі не мають права на оскарження зазначеного правового акта індивідуальної дії, суд першої інстанції  дійшов обґрунтованого  висновку, що в задоволенні позовних вимог позивача-1 та позивача-2 треба відмовити.
Крім того, суд апеляційної інстанції відхиляє посилання апелянта на помилкове застосовування судом першої інстанції висновків, що  викладені у постанові від 02.04.2018 року № 215/2896/16-а Верховного Суду, оскільки відповідно до частини 5 ст. 353  КАС України  висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.
Колегія судів зазначає, що висновок, що оскаржуване рішення є актом індивідуальної дії, здійснений Верховним Судом під час касаційного перегляду  рішення  саме цієї справи  № 215/2896/16-а.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення відповідача не порушує прав, свобод чи законних інтересів у сфері публічно-правових відносин, а тому заявлені позовні вимого є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 
ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Судом першої інстанції повно та об`єктивно досліджено обставини справи, рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим  апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду – без змін.

Оскільки справа відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України відноситься до категорії незначних, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

На підставі викладеного, керуючись статтями  242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 серпня 2019 року в адміністративній справі № 215/2896/16-а без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.    

  Суддя-доповідач                                                            С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                            С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                            І.В. Юрко