П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 року                                                                                                  місто Київ 
Єдиний унікальний номер справи 361/6950/19
Номер провадження 22-ц/824/4221/2020
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача -  Вербової І.М.,  суддів Саліхова В.В., Шахової О.В., 
 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Радзівіл А. Г., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу та розміру стягнення аліментів на утримання дитини, 
 
в с т а н о в и в :
У жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, що стягуються на підставі заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2015 року на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з розміру ј частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до розміру - 50 % прожиткового мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 
 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_4 
 
08 червня 2007 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. 
 
Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2015 року № 361/2475/15-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі ј частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.
 
На виконання вищевказаного рішення, 13 липня 2015 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист № 361/2475/15 на підставі якого 20 липня 2016 року Києво-Святошинським РВ ДВС ГТУЮ у Київській області відкрито виконавче провадження.
 
18 травня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено шлюб. Від вищевказаного шлюбу позивач має четверо дітей. Таким чином, матеріальне становище позивача погіршилось, в зв`язку з чим, останній не в змозі сплачувати аліменти у вищевказаному розмірі. 
 
Позивач зазначає, що на даний час на його утриманні перебувають його неповнолітні діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та дружина - ОСОБА_5 , яка перебуває у відпустці по догляду за дітьми.
 
Позивач зазначає, що з 05 грудня 2016 року займає посаду вірусолога в ТОВ «Дева Клінік», його середньомісячний дохід становить 3 600 грн.
 
Крім того, 23 вересня 2019 року ним було отримано розрахунок заборгованості від головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Кучеренко А. І. згідно якого, станом на 01 вересня 2019 року він має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 125 375 грн. 56 коп.
 
Таким чином, враховуючи скрутне матеріальне становище позивача, останній не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.
 
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2019 року (а.с. 70-76) в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу та розміру стягнення аліментів на утримання дитини, відмовлено.
 
Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 17 січня 2020 року ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_2 направила апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просила скасувати рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу та розміру стягнення аліментів на утримання дитини, задовольнити.
 
Апеляційна скарга мотивована тим, що після ухвалення судового рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання ОСОБА_4 , його матеріальне становище значно погіршилось.
 
Скаржник зазначає, що на  даний час на його утриманні знаходиться: дружина, яка не працює у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трьохрічного віку та його четверо малолітніх дітей. 
 
03 вересня 2019 року скаржником було отримано розрахунок заборгованості по аліментах, згідно якого станом на 01 вересня 2019 рік в останнього наявна заборгованість зі сплати аліментів в сумі 125 375 грн. 56 коп.
 
На думку скаржника вищевказаний розрахунок свідчить про ймовірність подальшого погіршення його матеріального становища.
 
Скаржник зазначає, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції як на підставу відмови у задоволенні позову посилався на те, що заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2015 року № 361/2475/15-ц про стягнення аліментів не оскаржувалось ОСОБА_2 в апеляційному порядку. Разом з тим, починаючи з жовтня 2015 року скаржник у добровільному порядку мав можливість сплачувати аліменти на утримання їх неповнолітнього сина в зв`язку з чим перераховував кошти на картковий рахунок відповідача. Проте в зв`язку з народженням ще чотирьох дітей, матеріальне становище скаржника значно погіршилось в зв`язку.
 
Крім того, відмовляючи у задоволенні даного позову, судом не взято до уваги, що подальше стягнення аліментів у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) на утримання сина ОСОБА_4 порушує принцип рівномірного матеріального забезпечення інших чотирьох малолітніх дітей, які знаходяться на утриманні скаржника.
 
Скаржник звертає увагу на те, що в ході розгляду справи позивач не звертався до суду із заявами про збільшення чи зменшення позовних вимог, не змінював підстав чи предмет позову. 
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 січня 2020 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.
 
04 лютого 2020 на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив від ОСОБА_3 з відповідним підтвердженням його надсилання позивачу, з якого вбачається, що остання з доводами апеляційної скарги не погоджується та вважає їх необґрунтованими.
 
Відповідач зазначає, що Броварським міськрайонним судом Київської області від 15 червня 2015 року встановлено розмір аліментів на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_4 , на підставі якого було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження. Станом на 01 вересня 2019 року за позивачем наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 125 375 грн. 56 коп., що свідчить про небажання позивача опікуватись своїм сином, та забезпечувати його всім необхідним для життя, розвитку та тривалого лікування, з урахуванням того, що їх син має інвалідність.
 
Відповідач посилається на те, що вона має ще чотирьох дітей від іншого шлюбу, перебуває у декретній відпустці а її чоловік не даний час не працює. Таким чином, матеріальне становище їх сім`ї є нестабільним.
 
Відповідач зазначає, що влітку 2018 року через ухилення позивача від сплати аліментів, вона подала заяву в поліцію. Крім того, після розлучення, вихованням та достатком їх спільного сина займається відповідач її батьки та чоловік.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 лютого 2020 року закінчено проведення підготовчих дій  призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення осіб, які брали участь у справі.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення  в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
 
Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача зводяться до його незгоди з розрахунком заборгованості по аліментах за виконавчим листом № 361/2475/2015-ц, який був виданий на підставі заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2015 року. Крім того, позивачем не доведено відсутність іншого доходу (заробітку), відсутність рухомого та нерухомого майна, неможливість сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі до досягнення ОСОБА_4 повноліття.
 
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
 
Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб.
 
ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача та відповідача народився син ОСОБА_4 (а.с. 16).
 
08 червня 2007 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с. 17).
 
Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2015 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі ј частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 18-19).
 
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області, про позбавлення батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, відмовлено (а.с. 20-24).
 
18 травня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб (а.с. 25).
 
Від вищевказаного шлюбу у них народились: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 26, 27, 28, 29).
 
Відповідно до довідки № 1008 від 17 вересня 2019 року виданої Гатинською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_2 зареєстрований та проживає по в будинку АДРЕСА_1 , крім того, з ним зареєстровані та проживають його четверо малолітніх дітей (а.с. 30).
 
19 липня 2016 року Наказом № 24 ОСОБА_2 прийнято на посаду біолога Біотехнології лабораторії на 0,5 ставки посадового окладу відповідно до штатного розкладу з оплатою пропорційно відпрацьованому часу (а.с. 31).
 
Наказом № 24/1 від 05 грудня 2016 року ОСОБА_2 переведено з посади «біолога» на посаду «вірусолога» ПЛР - лабораторії Медичного центру ТОВ «Дева Клінік» (а.с. 32).
 
З довідки № 16/01-1 від 16 січня 2020 року вбачається, що ОСОБА_2 займає посаду вірусолога на умовах повної робочої занятості (40 годин/тиждень) з 05 грудня 2016 року (а.с. 97).
 
Відповідно до довідки виданої ТОВ «Дева Клінік», дохід ОСОБА_2 за період з 01 липня 2017 року по 30 серпня 2019 рік становить 112 635 грн. 39 коп. (а.с. 33).
 
Відповідно до довідки-розрахунку виданої Києво-Святошинським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, за ОСОБА_2 обліковується заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 125 375 грн. 56 коп. (а.с. 34).
 
З посвідчення серії НОМЕР_5 вбачається, що ОСОБА_4 є інвалідом з дитинства, законним представником (опікуном) якого є ОСОБА_3 (а.с. 58).
 
  ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (59, 60, 61, 62).
 
Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта, у позивача відсутнє рухоме чи нерухоме майно, яке б належало йому на праві власності (а.с. 91).
 
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XIIта набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
 
Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
 
Відповідно до вимог частини 1 статті  183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.
 
Відповідно до приписів статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
 
Статтею 192 СК України визначено, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішення суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
 
Відповідно до роз`яснень, викладених в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді  справ щодо батьківства, материнства  та стягнення аліментів », Відповідно  до  ст.  192 СК (2947-14) розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками,  суд може  змінити  за  позовом  платника  або  одержувача  аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану,  погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
 
Частиною 5 статті 183 СК України регламентовано, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
 
Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
 
Відповідно до вимог ч. 1 та 2  ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
 
Статтею 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
 
Відповідно до приписів статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.  
 
Таким чином, під час перегляду оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції встановлено, що з часу ухвалення заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області  від 15 червня 2015 року у майновому стані позивача відбулись суттєві зміни. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_10 у позивача народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 у нього народилась донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_12 у позивача народились ще дві доньки: ОСОБА_8 та ОСОБА_8 . З апеляційної скарги також вбачається, що дружина позивача не працює у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дітьми, враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що майновий стан позивача погіршився.
 
Крім того, як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта, у позивача відсутнє рухоме чи нерухоме майно, яке б належало йому на праві власності.
 
Таким чином, з доказів наданих позивачем, дійсно вбачається зміна його майнового стану, а саме: перебування на його утриманні ще чотирьох малолітніх дітей, а також дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дітьми, що в розумінні положень СК України є підставою для зменшення розміру стягнутих з позивача аліментів.
 
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
 
Виходячи з наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення не можна назвати законним та обґрунтованим в розумінні ст.263 ЦПК України, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.
 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_2   - задовольнити.
 
Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2019 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.
 
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу та розміру стягнення аліментів на утримання дитини, -  задовольнити.
 
Зменшити розмір аліментів, стягуваних заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2015 року (справа № 361/2475/15-ц) з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Козівським РВ УМВС в Тернопільській області 09 жовтня 1997 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_14 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Франківським РВ ЛМУ ГУ УМВС України у Львівській області, 25 травня 2009 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ј частки усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 01 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25 вересня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 05 березня 2020 року.

 
Суддя-доповідач:                                                                            І.М. Вербова

Судді:                                                                                                          В. В. Саліхов 
 
                                                                                                                              О.В. Шахова