ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2020 року          м.Дніпро                                                          Справа №  904/841/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:      Антонік С.Г. (доповідач), 
суддів:   Іванова О.Г., Дармін М.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги   Чочієва Андрія Омаровича   на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2020 року (суддя Панна С.П.) у справі     № 904/841/18

за заявою    Чочієва Андрія Омаровича про виправлення описки у рішенні господарського суду від 21.06.2018 року
у справі
за позовом      Дніпровської міської ради, м. Дніпро
до   Фізичної особи-підприємця Чочієва Андрія Омаровича, м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департамента економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради, м. Дніпро
про   визнання договору укладеним
      
ВСТАНОВИВ:

Чочієв Андрій Омарович звернувся  до Господарського суду Дніпропетровської області  із заявою про виправлення описки в рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від  21.06.2018р. у справі №904/841/18.
В обґрунтування заяви про виправлення описки відповідач зазначає, що позовні вимоги позивача були спрямовані саме до Фізичної особи-підприємця Чочієва Андрія Омаровича. Однак резолютивна частина рішення від 21.06.2018 року містить задоволення позовних вимог позивача,  стосовно фізичної особи Чочієва Андрія Омаровича. Відповідач вказує, що позивач не звертався до суду з жодною заявою про зміну позовних вимог, тому, на думку відповідача, судом помилково було вказано в резолютивній частині рішення Чочієв Андрій Омарович в статусі фізичної особи.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2020 р. у задоволенні заяви Чочієва Андрія Омаровича, про виправлення описки у рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 21.06.2018р. відмовлено.
Відмова в задоволенні заяви мотивована тим, що на час звернення позивача з позовом до господарського суду відповідач Чочієв А.О. мав статус суб`єкта підприємницької діяльності та втратив цей статус лише 30 травня  2018 року, коли було внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, тобто після відкриття провадження у справі. На момент винесення судом рішення у даній справі відповідач втратив статус фізичної особи підприємця, тому не зазначення в резолютивній частині рішення статусу фізичної особи-підприємця щодо Чочієва Андрія Омаровича не є опискою в рішенні суду в розумінні частини 1 статті 243 Господарського процесуального кодексу України.
Не погодившись з ухвалою господарського суду, Чочієв А. О., в особі представника адвоката Колошина В.П., звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, просить апеляційний суд рішення господарського суду скасувати, задовольнити заяву про виправлення описки в резолютивні частині рішення господарського суду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача про виправлення описки в рішенні. Апелянт зазначає, що заяву подано у зв'язку із неспівпадінням позовних вимог Дніпровської міської ради  та резолютивної частини рішення (позов заявлено до фізичної особи - підприємця, а резолютивна частина стосується фізичної особи). На думку апелянта, зазначення в резолютивній частині Фізичної особи Чочієва Андрія Омаровича (без статусу підприємця) є виходом за межі позовних вимог. 
Ухвалою Центрального  апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого  судді:   Антоніка С.Г. - доповідач,  суддів: Іванова О.Г., Березкіної О.В. від 13.04.2020 року відкрите апеляційне провадження  у справі № 904/841/18. Ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.     
12.05.2020р. у зв'язку з виходом з відпустки судді Дарміна М.О. - члена колегії суддів, визначеної протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 30.03.2020р. та на підставі розпорядження керівника апарату суду, справу № 904/841/18 передано колегії суддів: головуючого  судді:   Антоніка С.Г. - доповідач,  суддів: Іванова О.Г.,                    Дарміна М.О.
Ухвалою Центрального  апеляційного господарського суду від 13.05.2020р. у складі колегії суддів: головуючого  судді:   Антоніка С.Г. - доповідач,  суддів: Іванова О.Г., Дарміна М.О. справу № 904/841/18 прийнято до свого провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначає про законність та обґрунтованість ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2020р. та просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до ч. 13  ст. 8 Господарського процесуального кодексу України  розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 5  ст. 252 ГПК України  суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
Згідно    ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
                            Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.
                         Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи, у березні 2018 року Дніпровська міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до фізичної особи - підприємця Чочієва Андрія Омаровича про визнання укладеним між Міськрадою в особі Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради та ФОП Чочієвим А.О. договору про пайову участь на розвиток інфраструктури м. Дніпра.
21.06.2018 року рішенням господарського суду Дніпропетровської області визнано укладеним між Дніпровською міською радою  в особі Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради    та   фізичною особою Чочієвим Андрієм Омаровичем  договору про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Дніпра  на умовах, передбачених Порядком залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі (внесків) у розвиту інфраструктури міста Дніпропетровська, затвердженого рішенням Дніпровської міської ради від 21.07.2011р. №5/14.
Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.
Згідно із частиною першою статті 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб`єктом господарювання в разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.
За частиною першою статті 173 Господарського кодексу України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.
За положеннями статті 51 Цивільного кодексу України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.
Відповідно до статті 52 Цивільного кодексу України, фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.
За змістом статей 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, статей 202-208 Господарського кодексу України, частини восьмої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її обов`язок укласти обов`язковий до укладення договір не припиняється, а продовжує існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.
Згідно абз.4 п.4.7. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (в редакції постанови пленуму Вищого господарського суду України від 10.07.2014 р. N 6), у разі задоволення позову до фізичної особи, яка в процесі розгляду справи втратила статус суб'єкта підприємницької діяльності, резолютивна частина відповідного 35 судового рішення, крім відомостей, передбачених частинами другою - сьомою статті 84 ГПК, повинна містити дані, визначені в пункті 2 частини другої статті 54 цього Кодексу для фізичної особи (без зазначення її колишнього статусу суб'єкта підприємницької діяльності). 
Матеріалами справи підтверджується, що на час звернення позивача з позовом до господарського суду відповідач - Чочієв Андрій Омарович мав статус суб`єкта підприємницької діяльності та втратив цей статус лише 30.05.2018, коли було внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, тобто після відкриття провадження у справі.
Отже на час прийняття рішення по справі - 21.06.2018р.,  відповідач втратив статус суб᾿єкта підприємницької діяльності - фізичної особи-підприємця. І господарський суд в резолютивній частині правильно зазначив відповідача як фізичну особу, що не є опискою в розумінні частини 1 статті 243 Господарського процесуального кодексу України.
Зазначення в резолютивній частині рішення суду відповідача як фізичної особи, а не як  фізичної особи-підприємця не є виходом за межі позовних вимог, оскільки позовною вимогою є саме вимога яка направлена до відповідача, а не сам відповідач. 
За таких обставин апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні заяви відповідача про виправлення описки у рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 21.06.2018 у справі №904/841/18. Підстави для скасування ухвали суду відсутні. Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта. 

На підставі викладеного, керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 276, 282 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи Чочієва Андрія Омаровича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2020р. у справі №904/841/18 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2020р. у справі №904/841/18  залишити без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не  підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя                                                                     С.Г. Антонік

Суддя                                                                                          М.О. Дармін

Суддя                                                                                            О.Г. Іванов