Справа № 466/4341/17                                Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б. 
Провадження № 33/811/263/20                 Доповідач - Калиняк О. М. 

ПОСТАНОВА

08 травня 2020 року                                                                                 м. Львів  

Львівський апеляційний суд в складі:
судді - Калиняк О.М.
з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 
захисника - Куцого С.О.,
розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 01 вересня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130 КУпАП, 
в с т а н о в и в :
Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 01 вересня 2017 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на десять років. 
Стягнуто з ОСОБА_1 320 грн. судового збору. 
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 07 червня 2017 року о 00.23 год. на автодорозі 402 м. Львів-Винники (3км), будучи особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за ч.1 ст. 130 КУпАП, керував автомобілем «Dаеwоо Lаnоs» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху.
08 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження. Клопотання про поновлення пропущеного строку обґрунтовує тим, що копію постанови судді він отримав лише 29 січня 2020 року й про існування такої постанови не знав.
ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції пояснив, що станом на вересень 2017 року він проживав на АДРЕСА_1 , за кордоном не був. Про постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 01.09.2017 дізнався від виконавчої служби. Йому надійшло повідомлення, щоб з`явитися у виконавчу службу, й коли він прийшов до державного виконався, останній повідомив, що є рішення суду про стягнення з нього за ст. 130 КУпАП 40000 грн. Також державним виконавцем були заблоковані його рахунки. Потім державний виконавець повідомив, що всі матеріали про стягнення з нього штрафу повернуті до Шевченківського районного суду м. Львова. Він з`явився до Шевченківського районного суду м. Львова, і йому видали копію постанови судді. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Куцого С.О. на підтримку клопотання про поновлення строку, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в клопотанні доводи, апеляційний суд вважає, що у поновленні строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути останньому. 
Апеляційний суд не вбачає правових підстав для поновлення ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження судового рішення і доводи щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження до уваги не бере з таких підстав.
Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, в суді першої інстанції розгляд справи про адміністративне правопорушення призначався двічі: на 23 серпня та на 01 вересня 2017 року (а.с.28, 30), про що ОСОБА_1 за адресою проживання - АДРЕСА_1 рекомендованою поштою були надіслані повідомлення (а.с.28, 30). 
Повідомлення про розгляд справи були повернуто до суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с.29, 31). 
01 вересня 2017 року суддею була винесена постанова про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 40800 грн. (а.с.32). 
Згідно з супровідним листом від 01.09.2017 № Г-8 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 була скерована копія постанови судді від 01.09.2017, однак була повернута до суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с.33-35).
14 листопада 2017 року Шевченківським районним судом м. Львова було направлено до Шевченківського ВДВС ЛМУЮ копію постанови судді від 01.09.2017 щодо ОСОБА_1 для виконання.
01 червня 2018 року старшим державним виконавцем Максимів О.І. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу в зв`язку з тим, що у боржника майна, на яке можна було б звернути стягнення в рахунок погашення боргу, не виявлено (а.с.39).
25 червня 2018 року постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 01.06.2018 надійшла до Шевченківського районного суду м. Львова з долученою до нею копією постанови судді від 01.09.2017 у справі № 466/4341/17 (а.с.38).
Як пояснив ОСОБА_1 , про наявність постанови судді він дізнався від державного виконавця й державний виконавець повідомив йому про повернення ним матеріалів по стягненню штрафу до Шевченківського районного суду м. Львова.
Отже з пояснень ОСОБА_1 та матеріалів справи випливає, що про постанову судді від 01.09.2017 ОСОБА_1 щонайменше було відомо ще до червня 2018 року, однак до 08 лютого 2020 року ОСОБА_1 постанову судді в апеляційному порядку не оскаржував (а.с.45). 
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У своєму рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання(Справа «Юніон Аліментаріа проти Іспанії»). 
Натомість ОСОБА_1 , будучи особою, яка протягом 2017 року двічі притягалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ч.2 ст. 130 КУпАП і на яку постановами суддів від 20.02.2017 та від 23.05.2017 уже накладалися стягнення, тобто будучи обізнаним щодо розгляду справ такої категорії в судовому порядку; знаючи, що 07 червня 2017 року щодо нього складено протокол про адміністративне правопорушення і що справа розглядатиметься в суді, проігнорував виклики та повідомлення суду першої інстанції, не виконував покладені на нього процесуальні обов`язки щодо явки до суду, протягом більше двох років не цікавився провадженням у справі; а дізнавшись у 2018 році від державного виконавця про судове рішення, тривалий час з апеляційною скаргою не звертався. 
На думку апеляційного суду наведені обставини не дають підстав для визнання зазначених апелянтом причин пропуску апеляційного оскарження поважними, й у поновленні строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Керуючись ч.2 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку апеляційного оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 01 вересня 2017 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130 КУпАП.
Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 . 
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя                                  О.М. Калиняк