Постанова
Іменем України
 
29 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 2-39/11
провадження № 61-11521св18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця  Р. А.
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку із нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Черкаської області від 18 листопада 2014 року у справі за позовом Відділу культури Уманської міської ради, Уманської дитячої школи мистецтв до ОСОБА_1 про стягнення своєчасно не повернутих сум авансу та коштів за невідпрацьовані дні щорічної відпустки, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 24 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Бородійчука В. Г., Василенко Л. І., Фетісової Т. Л.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У червні 2009 року Відділ культури Уманської міської ради та Уманська дитяча школа мистецтв звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення своєчасно не повернутих сум авансу та коштів за невідпрацьовані дні щорічної відпустки.
 
Заочним рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від  24  вересня 2013 року позов Відділу культури Уманської міської ради, Уманської дитячої школи мистецтв задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Уманської дитячої школи мистецтв 475,10 грн. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь Уманської дитячої школи мистецтв судовий збір у розмірі 250 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 51 грн.
 
Не погоджуючись із заочним рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 вересня 2013 року, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.
 
Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 18 листопада 2014 року заочне рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від  24  вересня 2013 року змінено.
У задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Уманської дитячої школи мистецтв суми виплаченої, але невідпрацьованої заробітної плати за березень 2009 року, та суми за невідпрацьовані дні відпустки відмовлено.
Заочне рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від  24  вересня 2013 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Уманської дитячої школи мистецтв виплаченого авансу за першу половину квітня 2009 року в сумі 100 грн та в частині стягнення судових витрат залишено без змін.
 
У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Черкаської області від 18 листопада 2014 року у зв`язку із нововиявленими обставинами.
 
Заява мотивована тим, що підставою для перегляду вказаного рішення у  зв`язку з нововиявленими обставинами є те, що заочне рішення у справі ухвалено неповноважним складом суду. 
Листом від 16 травня 2017 року за підписом голови Ради суддів України Сімоненко В. М. її було повідомлено про втручання в автоматизовану систему документообігу Уманського міськрайонного суду Черкаської області при розподілі деяких справ.
У довідці про проведену перевірку за підписом голови Комітету судового адміністрування Ради суддів України Алейнікова Г. І. міститься інформація про порушення норми статті 11-1 ЦПК України 2004 року під час авторозподілу справи № 2-39/11 (провадження № 2/705/5/13) судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Корману О. В., а саме: «Інформацію про автоматизований розподіл зазначеної справи в ЦБД МЗС не зафіксовано».
Вважала, що зазначені обставини, які раніше їй не були відомі, є істотними і  мають значення для правильного вирішення справи.
 
Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просила суд: скасувати рішення Апеляційного суду Черкаської області від 18 листопада 2014 року у цій справі в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Уманської дитячої школи мистецтв авансу за першу половину квітня 2009  року в сумі 100 грн та в частині стягнення судового збору в сумі 250 грн і витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 51 грн; направити справу в цій частині на новий розгляд до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 24 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Черкаської області від 18 листопада 2014 року у  справі за позовом Відділу культури Уманської міської ради, Уманської дитячої школи мистецтв до ОСОБА_1 про стягнення своєчасно не повернутих сум авансу та коштів за невідпрацьовані дні щорічної відпустки залишено без задоволення.
 
Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, апеляційний суд виходив з того, що указані заявником обставини не є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року, а тому не можуть вважатися підставою для скасування рішення суду.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі, поданій у лютому 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , обґрунтовуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права, просить: ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 24 жовтня 2017 року скасувати; заяву про перегляд рішення Апеляційного суду Черкаської області від 18 листопада 2014 року у  зв`язку з нововиявленими обставинами задовольнити та скасувати зазначене рішення суду апеляційного суду, а справу направити на новий розгляд до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував наявність належних та допустимих доказів на підтвердження ухвалення у  справі заочного рішення неповноважним складом суду.
 
Короткий зміст позиції інших учасників справи
 
Відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 позивачі до суду не подали.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 12 березня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребувано із Уманського міськрайонного суду Черкаської області цивільну справу 
№ 2-39/11.
 
Фактичні обставини, встановлені судами
 
Заочним рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від  24  вересня 2013 року позов Відділу культури Уманської міської ради, Уманської дитячої школи мистецтв задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Уманської дитячої школи мистецтв 475,10 грн. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь Уманської дитячої школи мистецтв судовий збір у розмірі 250 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 51 грн.
 
Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 18 листопада 2014 року заочне рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від  24  вересня 2013 року змінено.
У задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Уманської дитячої школи мистецтв суми виплаченої, але невідпрацьованої заробітної плати за березень 2009 року та суми за невідпрацьовані дні відпустки відмовлено.
Заочне рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від  24  вересня 2013 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Уманської дитячої школи мистецтв виплаченого авансу за першу половину квітня 2009 року в сумі 100 грн та в частині стягнення судових витрат залишено без змін.
Відповідно до листа голови Ради суддів України від 16 травня 2017 року за результатами проведеної перевірки частково підтвердилися факти втручання в автоматизовану систему документообігу Уманського міськрайонного суду Черкаської області, матеріали перевірки направлені до Державної судової адміністрації України для відповідного реагування.
 
У довідці про проведену перевірку за підписом голови Комітету судового адміністрування Ради суддів України Алейнікова Г. І. міститься інформація про порушення норми статті 11-1 ЦПК України 2004 року під час авторозподілу справи № 2-39/11 (провадження № 2/705/5/13) судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Корману О. В., а саме: «Інформацію про автоматизований розподіл зазначеної справи в ЦБД МЗС не зафіксовано».
 
Листом голови Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю. В. від 01 лютого 2017 року № 1632 ОСОБА_1 . повідомлено, що після задоволення самовідводів суддями Уманського міськрайонного суду 15 жовтня 2009 року суддею Корман О. В. справу прийнято до свого провадження (т. 3, а. с. 68).
Також у цьому листі зазначено, що 01 січня 2011 року введено в дію Положення про автоматизовану систему документообігу суду, справу, яка перебувала в провадженні судді Кормана О. В., зареєстровано в автоматизованій системі документообігу суду за № 2-39/11, протягом 
2011-2013 років справа надсилалась до Київського апеляційного суду та Вищого адміністративного суду у зв`язку з апеляційним та касаційним оскарженням ухвал, винесених суддями у 2010 році. Тому відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, станом на 01  січня поточного року, справу перереєстровано і вона перебувала у  провадженні судді Кормана О. В., що було відображено в обліково-статистичній картці.
 
2. Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній до набрання чинності Законом України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ») передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувана ухвала апеляційного суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і застосовані норми права
 
Відповідно до частини першої статті 361 ЦПК України 2004 року рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а  також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами.
 
Частиною другою статті 361 ЦПК України 2004 року визначено вичерпний перелік підстав для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у  зв`язку з  нововиявленими обставинами:
1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;
2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;
4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.
 
Згідно із пунктами 3, 4, 5, 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від  30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
 
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2  частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у  справі.
 
Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК 2004 року нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.
 
Нововиявлені обставини повинні бути підтверджені фактичними даними (доказами), які в установленому порядку спростовують факти, покладені в  основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у  зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. 
 
Юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.
 
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і  вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
 
ОСОБА_1 посилалась на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції посадові особи суду у незаконний спосіб здійснювали розподіл деяких справ, до числа яких, на її думку, відноситься і ця справа.
 
Відповідно до частини першої статті 11-1 ЦПК України 2004 року у суді функціонує автоматизована система документообігу суду, що забезпечує: 1) об`єктивний та неупереджений розподіл справ між суддями з додержанням принципів черговості та рівної кількості справ для кожного судді; 2) надання фізичним та юридичним особам інформації про стан розгляду справ, у яких вони беруть участь; 3) централізоване зберігання текстів рішень, ухвал суду та інших процесуальних документів; 4) підготовку статистичних даних; 5) реєстрацію вхідної і вихідної кореспонденції та етапів її руху; 6) видачу судових рішень та виконавчих листів на підставі наявних в автоматизованій системі документообігу суду даних щодо судового рішення та реєстрації заяви особи, на користь якої воно ухвалено; 7) передачу справ до електронного архіву.
 
Несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду має наслідком відповідальність, установлену законом (частина п`ята статті 11-1 ЦПК України 2004 року).
 
Кримінальна відповідальність за несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж чи мереж електрозв`язку передбачена статтею 361  КК  України.
 
Згідно з пунктами 2.1.5, 2.1.6 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України 26  листопада 2010 № 30 персональну відповідальність за забезпечення належної організації функціонування автоматизованої системи в суді несе керівник апарату суду, а за забезпечення її належного технічного функціонування - технічний адміністратор.
 
Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що заочне рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від  24  вересня 2013  року ухвалене неповноважним складом суду, ОСОБА_1 суду не надала, матеріали справи таких відомостей не містять.
 
Наявність листа голови Ради суддів України від 16 травня 2017 року та довідки про проведену перевірку за підписом Голови Комітету судового адміністрування Ради суддів України самі по собі не встановлюють обставин неповноважності складу суду у конкретній справі, а вказують на наявність передумов для здійснення Державною судовою адміністрацією перевірки зазначених обставин та відповідного реагування.
 
Отже, зазначені ОСОБА_1 обставини, які вона ототожнює саме з  нововиявленими обставинами, не є такими у розумінні положень статті 361  ЦПК України 2004 року, а тому апеляційний суд обґрунтовано залишив її заяву без задоволення. 
 
Крім того, законність заочного рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від  24  вересня 2013  року була предметом дослідження під час апеляційного перегляду цієї справи.
 
Апеляційний суд перевіряв доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 відповідно до встановлених обставин у справі, давав їм відповідну правову оцінку, розглянув справу по суті позовних вимог у межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, у результаті чого дійшов висновку про зміну заочного рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від  24  вересня 2013  року.
 
Під час апеляційного перегляду справи не було встановлено факти порушення статті 11-1 ЦПК України 2004 року щодо розподілу цієї справи в  суді апеляційної інстанції.
 
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що необхідність перегляду рішення Апеляційного суду Черкаської області від 18  листопада 2014 року у  зв`язку з нововиявленими обставинами ОСОБА_1 належним чином не обґрунтувала.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційного суду  - без змін на підставі частини третьої статті 401 ЦПК України.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 24 жовтня 2017 року залишити без змін. 
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                              Ю. В. Черняк
 
                                                                                                                           І. А. Воробйова
 
                                                                                                                           Р. А. Лідовець