ПОСТАНОВА
Іменем України

12 березня 2020 року 
Київ
справа №805/4620/15-а
адміністративні провадження №К/9901/36141/18, К/9901/36142/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Юрченко В.П.,
суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційні скарги Державної фіскальної служби України та Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10.12.2015 (суддя -    Олішевська B.В.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.03.2016 (колегія суддів: Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., Сухарька М.Г.) у справі № 805/4620/15-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лігос УА» до Державної фіскальної служби України, Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області третя особа: Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії     

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лігос УА» (далі - Товариство) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної фіскальної служби України, Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», в якій, з урахуванням уточнення позовних вимог, просило: визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної № 1 Товариства від 11.08.2015, вважати податкову накладну                  № 1 від 11.08.2015 на суму 9016666,67 грн., виписану Товариством прийнятою та зареєстрованою у єдиному реєстр податкових накладних - 01.09.2015.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 02.09.2015 Товариство позивача на виконання вимог законодавства намагалося зареєструвати податкову накладну № 1 від 11.08.2015 року. Згідно квитанції № 1 відправник - єдине вікно подання електронної звітності «ДФС України», версія 2.2.6.60 «Документ не прийнято», виявлені помилки: «Зверніться до ДПІ за місцем реєстрації для з`ясування причин помилки». Позивач вважає неприйняття податкової накладної та відмова в її реєстрації неправомірною та такою, що суттєво порушує права ТОВ «Лігос УА», оскільки законодавством чітко визначений перелік підстав для відмови у прийнятті для реєстрації наданих платником податку податкових накладних.
Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 10.12.2015, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.03.2016, позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної № 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Лігос УА» від 11.08.2015 року. Вважати податкову накладну № 1 від 11.08.2015 на суму 9016666,67 грн., виписану Товариством прийнятою та зареєстрованою у Єдиному реєстрі податкових накладних - 01.09.2015.
          Рішення судів мотивовані тим, що податковим законодавством визначений чіткий та вичерпний перелік причин відмови у прийнятті податкової накладної. При цьому, податковий орган у квитанціях про неприйняття податкової накладної до реєстрації у якості причини відмови були зазначені причини, які не передбачені податковим законодавством: «Виявлені помилки: Документ не може бути прийнятий - Зверніться до ДПІ за місцем реєстрації для з`ясування причин помилки». Позивач листами № 30/15 від 03.09.2015 року та № 32/15 від 10.09.2015 звертався до Іллічівського відділення Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області відповідно до яких просив представників фіскального органу повідомити про причини відмови в реєстрації податкової накладної № 1 від 11.08.2015 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, але відповідь не була надана.
Не погоджуючись з рішеннями судів, відповідачі  подали аналогічні за змістом  касаційні скарги, в яких просять їх скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволені позову. Доводи касаційних скарг є аналогічні доводам апеляційних скарг, які не будуть додаткового вказуватись. 
В письмових запереченнях на вказані касаційні скарги, які надійшли до Вищого адміністративного суду України позивач просить їх залишити без задоволення, а оскаржувані ними рішення судів першої та апеляційної інстанції - без змін.          
Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.
          Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем до Державної податкової служби України в електронному вигляді було направлено для реєстрації податкову накладну № 1 від 11.08.2015, що підтверджується квитанцією № 1 від 01.09.2015, від 02.09.2015, від 03.09.2015, від 04.09.2015, від 08.09.2015, від 10.09.2015, від 20.09.2015. Відповідно до зазначених квитанцій зазначено, наступне: «Дата виписування податкової накладної:11.08.2015. Номер податкової накладної: 1. Документ доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України. Документ не прийнято. При необхідності виправте документ та відправте його знову. Виявлені помилки: Документ не може бути - прийнятий - Зверніться до ДПІ за місцем реєстрації для з`ясування причини помилки. Відправник: Єдине вікно подання електронної звітності ДФС України версія 2.2.6.60».
Листом № 30/15 від 03.09.2015 та № 32/15 від 10.09.2015 позивач звертався до Іллічівського відділення Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області відповідно до яких просив представників фіскального органу повідомити про причини відмови в реєстрації податкової накладної № 1 від 11.08.2015 в Єдиному реєстрі податкових накладних. На час розгляду справи в судах відповіді не надано.
Крім того, судами було встановлено, що Товариством та Маріупольською ОДПІ ГУ ДФС (Іллічівське відділення) у Донецькій області укладено договір № 1 про визнання електронних документів від 28.07.2015, відповідно до якого предметом договору є визнання податкових документів, поданих Платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДФС засобами телекомунікаційного зв`язку або на електричних носіях. Строк дії сертифікатів електронного цифрового підпису є чинним, що підтверджується наданими скріншотами, які долучені до матеріалами справи. 
Вважаючи, що відповідачі свідомо відмовляються, без законних на то підстав, приймати та реєструвати вказану податкову накладну, позивач звернувся до суду з позовом, який був задоволений, з чим погоджується Верховний Суд, з огляду на наступне.
Абзацами першим та другим пункту 201.10 статті 201 ПК встановлено. що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні / розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України (абзац 18 цього підпункту).
На виконання цієї норми, постановою КМ України від 29.12.2010 № 1246 було затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246, у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин).
Цей Порядок визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї (далі - податкова накладна та/або розрахунок коригування), до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр), звіряння даних, що містяться у виданих платникам податку на додану вартість - отримувачам (покупцям) товарів (послуг) податковій накладній та/або розрахунку коригування, з відомостями, які містяться у Реєстрі.
Подання податкової накладної та/або розрахунку коригування ДФС в електронній формі здійснюється відповідно до Порядку підготовки і подання податкових документів в електронній формі засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженого в установленому порядку.
Пунктом 2 названого Порядку встановлено, що внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру (далі - реєстрація) здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру.
Згідно із приписами пункту 3 Порядку № 1246  постачальник (продавець) складає податкову накладну та/або розрахунок коригування у форматі (відповідно до стандарту), затвердженому в установленому порядку, з використанням спеціалізованого програмного забезпечення.
Після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця) у такому порядку: першим - електронний цифровий підпис головного бухгалтера (бухгалтера) або електронний цифровий підпис керівника; другим - електронний цифровий підпис, що є аналогом відбитка печатки постачальника (продавця) (за наявності).
Після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС засобами телекомунікаційного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис" та "Про електронні документи та електронний документообіг". Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.
Згідно із пунктами 7-11 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до ДФС здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, та у разі відсутності причин для відмови проводиться їх реєстрація.
Для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації платникові податку, який здійснює реєстрацію, видається квитанція в електронній формі, у якій наводяться реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про постачальника (продавця) товарів (послуг), дата і час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається платникові податку, який здійснює реєстрацію, засобами телекомунікаційного зв`язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається у ДФС.

Причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є:
1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної;
2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;
3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;
4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);
5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.
Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається протягом операційного дня платникові податку засобами телекомунікаційного зв`язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.
Датою та часом подання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі ДФС є дата та час, зазначені у квитанції про їх прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття.
Квитанція, що підтверджує факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, надсилається протягом операційного дня платникові податку.
Якщо протягом операційного дня платникові податку не надіслано квитанцію, що підтверджує прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування, такі податкова накладна та/або розрахунок коригування вважаються зареєстрованими.
Застосовуючи вказані правові норми, суди попередніх інстанцій за встановлення у судовому процесі обставин: чинності та дії договору від 28.07.2015 № 1, укладеного між позивачем та органом ДФС; відповідності податкової накладної нормам пункту 201.1 ст. 201 ПК, зробили обґрунтований та юридично правильний  висновок про недоведення контролюючим органом у судовому процесі правомірності не прийняття податкової накладної позивача від  №1 від 1.09.2015. 
Крім того, Верховний Суд вважає за необхідне зауважити, що названим пунктом 9 Порядку № 1246 визначено причини відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації. Проте, як встановлено судами та підтверджується матеріалами справи, відповідачем не було прийнято рішення з названих в пункті 9 Порядку № 1246 причини, яким було відмовлено у прийнятті вказаної податкової накладної до реєстрації. Відтак, Суд вважає, що суди попередніх інстанцій вірно визначились із обсягом спірних правовідносин, надавши їм вірної оцінки, у зв`язку із чим позов задовольнили.   
Також, Верховний Суд враховує послідовність в діях позивача, який виконуючи по суті неправомірні рішення податкового органу раз за разом надсилали податкову накладну до реєстрації, яка так і не була зареєстрована, з невідомих на то причин. Будь-яких пояснень від податкового органу, який наділений владними функціями на запит Товариства надано не було, що, на думку Суду, вказує на те, що дії владного органу є нерозсудлими та недобросовісними.
Касаційні скарги не містять жодних аргументів та доводів в спростування наведеного. Натомість вони є абсолютно аналогічні за виключенням назви відповідача та представника, які їх підписав. 
Таким чином, Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин. 
          Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
          Керуючись статтями 341, 343, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України, 

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги Державної фіскальної служби України та Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10.12.2015 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.03.2016 у справі № 805/4620/15-а - без змін.          
2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко
І.А. Васильєва ,
С.С. Пасічник 
Судді Верховного Суду