КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа №752/22078/16                                          Головуючий у І інстанції - Колдіна О.О..  
апеляційне провадження №22-ц/824/1277/2020  Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
 
10 березня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
Головуючий суддя Гуля В.В.,
суддів  Сушко Л.П., Сліпченка О.І.,
за участю секретаря  Линок В.О.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «CGM Czech a.s.» інтереси, якого представляє адвокат  Савченко Вікторія Сергіївна на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 04 квітня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «CGM Czech a.s.» до ОСОБА_1 , третя особа без самостйних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мінюкова-Кручина Тетяна Павлівна про визнання правочину недійсним, витребування майна,-           
        
                                                                 встановив:
      позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мінюкова-Кручина Тетяна Павлівна, відповідно до якого просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу від 06.06.2014 р., укладений між АТ«CGM Czech a.s.» в особі представника ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 ., посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.П., зареєстрований в реєстрі № 497, скасувати рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , повернути у власність АТ «CGM Czech a.s.» квартиру АДРЕСА_6 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в 2009 році Чеське підприємство АТ «CGM Czech a.s.» інвестувало кошти в будівництво квартир в м.Києві за адресою: АДРЕСА_3 , у т . ч. НОМЕР_1.
Право власності на зазначену квартиру було зареєстровано за позивачем 20.03.2013 р.
Оскільки протягом 2014 року розпочата процедура банкрутства позивача і Крайовий суд своєю постановою призначив арбітражного керуючого ОСОБА_3, який мав право розпоряджатися майном Позивача.
ОСОБА_3 стало відомо і він отримав копію договору купівлі-продажу від 06.06.2014 р., посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.П., про продаж зазначеної квартири від імені позивача ОСОБА_4 на підставі довіреності від 19.02.2014 р.
Позивач посилається на те, що особи, які підписали від імені Товариства дану довіреність - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , заперечують факт її видачі, підпис уповноваженої працівниці пошти Чеської республіки, яка нібито, посвідчила довіреність є підробленим, державною поштою Чеської Республіки заперечується факт реєстрації даної довіреності.
Оскільки ОСОБА_7 при укладенні оспорюваного правочину діяв на підставі підробленої довіреності, квартира вибула з володіння позивача поза його волею, внаслідок вчинення злочину тому договір купівлі-продажу квартири повинен бути визнаний недійсним.
Крім того, позивач посилається на те, що продаж квартири відбувся за заниженою вартістю.
В зв`язку з тим, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, позивач просить повернути йому у власність кв. АДРЕСА_1 .
     Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 04 квітня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.      
        Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство «CGM Czech a.s.», подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи та вважалися встановленими, невідповідність висновків обставинам справи, порушення норм процесуального та матеріального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.
В обґрунтування апеляційних вимог, посилався на те, що судом першої інстанції не було враховано рішення районного суду міста Кутна Гора від 20 квітня 2018 pоку, яке набрало законної сили 11 вересня 2018 pоку, яким встановлений факт відсутності повноважень у ОСОБА_2 на укладення спірного договору та факт фіктивності довіреності від 01 липня 2014 p., оскільки вона була підроблена. А також той факт, що підписи на довіреності від 19 лютого 2014 pоку, які нібито були засвідчені працівницею ДП «Чеська пошта» ОСОБА_17 , насправді не були посвідчені Чеською поштою.
Оскільки довіреність була підроблена, вона як юридичний правочин не виникла та не існує, а тому суд першої інстанції був позбавлений можливості визнати недійсним правочин.
Використаний в рішенні районного суду міста Кутна Гора термін «фіктивний юридичний правочин» застосування положень ст.234 ЦК України в даному випадку є неможливим, оскільки термін «фіктивний» був використаний саме перекладачем під час його перекладу.
Аналіз рішення районного суду міста Кутна Гора свідчить про те, що довіреність, яка була використана для укладення спірного договору купівлі-продажу квартири взагалі не була вчинена, оскільки підписи та штампи на довіреності були підроблені, а особи, які нібито видавали та підписували довіреність, насправді цього не вчиняли.
Дані обставини свідчать про те, що при вчиненні договору купівлі-продажу квартири було порушено вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: вимоги щодо наявності необхідного обсягу цивільної дієздатності для вчинення правочину та наявності вільного волевиявлення учасника правочину, які закріплені в ч. 2, 3 ст. 203 ЦК України.
За відсутності необхідного обсягу цивільної дієздатності у особи, яка підписувала спірний договір та відсутності вільного волевиявлення позивача на відчуження належного йому майна, факт перерахування відповідачем коштів на рахунок AT «CGM Czech a.s.», права якого щодо розпорядження коштами на рахунках були обмежені з 27 травня 2014 року, у зв`язку з початком процедури банкрутства, не може свідчити про схвалення оспорюваного договору.
Окремо наголошував на існуючій у підприємства можливості повернення відповідачу коштів, як наслідку недійсного правочину за рішенням суду, оскільки всі кошти AT «CGM Czech a.s. з акумульовані на одному банківському рахунку.
Висновки суду першої інстанції щодо неналежності наданих доказів, а саме відповідь Чеської пошти щодо відсутності посвідчувальних написів від 19 лютого 2014 року та належності підпису ОСОБА_10 та письмова заява керівників AT «CGM Czech a.s.» ОСОБА_5 та ОСОБА_11 якою вони заперечують факт видачі ОСОБА_12 довіреності, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки містять інформацію щодо предмета доказування.
Судом першої інстанції не було взято до уваги висновок технічного та почеркознавчого дослідження, де зазначено, що підписи ОСОБА_11 та ОСОБА_5 на довіреності від 01 липня 2014 року та від 19 лютого 2014 року були виконані не рукописним способом, а отримані з одного й того ж підпису за допомогою технічних засобів (монтажу).
Висновок технічного та почеркознавчого дослідження - не є висновком експерта у розумінні ст. 102 ЦПК України, а є письмовим доказом, а тому мав бути оцінений судом першої інстанції відповідно до положень ст.95 ЦПК України.
Окрім того в матеріалах справи замість протоколу судового засідання містяться лише журнали судового засідання, що є порушенням положень ст.248 ЦПК України.
ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу в якому зазначає, що рішення суду першої інстанції законне а апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення. Зазначає, що твердження викладені в апеляційній скарзі не ґрунтуються на матеріалах справи і вимогах чинного законодавства. Вказує, що доводи апеляційної скарги безпідставні і ні чим не доводяться.  
Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.
Cудом першої інстанції встановлено, що 16.03.2009 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Акціонерним товариством «Ставбі» було укладено інвестиційний договір про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» № 27.
За умовами договору АТ «Ставбі», на підставі Правил Фонду фінансування будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 , надало згоду на участь у Фонді Фінансування Будівництва та передало кошти Управителю в довірче управління з метою отримання у власність об`єктів інвестування відповідно до п.1.7 Договору.
Відповідно до Додатку № 1 до даного договору АДРЕСА_1 була предметом інвестування за Договором.
Вартість об`єкту інвестування становила 125584 доларів США.
29 вересня 2011 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Акціонерним товариством «CGM Czech a.s.» було укладено договір про внесення змін та доповнень до інвестиційного договору про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» № 27, за умовами якого Акціонерне товариство «CGM Czech a.s.» набуло прав та обов`язків довірителя за інвестиційним договором про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» № 27.
20 березня 2013 року Акціонерним товариством «CGM Czech a.s.» отримано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , та зареєстровано право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна.
06 червня 2014 року між Акціонерним товариством «CGM Czech a.s.» в особі представника за довіреністю ОСОБА_7 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого Продавець передав у власність Покупцю спірну квартиру.
Продаж квартири вчинено за 174182 гривень, що становить 15980 доларів США згідно курсу долара США, встановленого НБУ на день продажу майна.
Договір купівлі-продажу був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Тетяною Павлівною, зареєстрований в реєстрі за №497.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції зазначив, що позивачем, не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження недійсності довіреності від 19 лютого 2014 року, на підставі якої діяв ОСОБА_7 при укладанні оспорюваного правочину.
Зазначив що вимоги, щодо витребування майна міг приймати лише арбітражний керуючий ОСОБА_3 , а згідно з Постановою Крайового суду у м. Градец Кралове від 15 жовтня 2014 року, законної сили в частині призначення Арбітражного керуючого воно набрало лише 21 січня 2015 року, тобто на час вчинення оспорюваного правочину у нього були відсутні будь-які повноваження на вчинення дій як Арбітражним керуючим, оскільки рішення про його призначення не набрало законної сили.
Також суд першої інстанції зазначив, що позивачем не надано доказів щодо наявності вини у сторін оспорюваного правочину, а також наявність умислу щодо порушення публічного порядку при укладенні договору купівлі-продажу квартири від 06 червня 2014 року.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам процесуального закону.
Судом встановлено, що 20 березня 2013 року Акціонерним товариством «CGM Czech a.s.» на підставі договору внесення змін та доповнень до інвестиційного договору про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» № 27 від 29 вересня 2011 року, було набуто прав та обов`язків довірителя за інвестиційним договором про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» № 27, отримано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 79.9 кв.м. та здійснено реєстрацію права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна.
06 червня 2014 року між Акціонерним товариством «CGM Czech a.s.» в особі представника за довіреністю ОСОБА_7 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого Продавець передав у власність Покупцю спірну квартиру.
Рішенням районного суду міста Кутна Гора від 20 квітня 2018 pоку, яке набрало законної сили 11 вересня 2018 pоку, встановлений факт відсутності повноважень у ОСОБА_2 на укладення спірного договору, оскільки довіреність від 19 лютого 2014 pоку ніколи не видавалась повноважними особами товариства, була підроблена, та є фіктивною. 
Дані обставини свідчать про те, що при вчиненні договору купівлі-продажу квартири було порушено вимоги щодо наявності необхідного обсягу цивільної дієздатності для вчинення правочину та наявності вільного волевиявлення учасника правочину, які закріплені в ч. 2, 3 ст. 203 ЦК України.
За відсутності необхідного обсягу цивільної дієздатності у особи, яка підписувала спірний договір та відсутності вільного волевиявлення позивача на відчуження належного йому майна укладений договір купівлі-продажу спірної квартири є недійсним.
Факт перерахування відповідачем коштів на рахунок AT «CGM Czech a.s.», права якого щодо розпорядження коштами на рахунках були обмежені з 27 травня 2014 року у зв`язку з початком процедури банкрутства, не свідчить про схвалення оспорюваного договору повноважними особами товариства.
Крім того згідно з висновком технічного та почеркознавчого дослідження, підписи ОСОБА_11 та ОСОБА_5 на довіреності від 01 липня 2014 року та від 19 лютого 2014 року були виконані не рукописним способом, а отримані з одного й того ж підпису за допомогою технічних засобів (монтажу).
Тобто підписи зазначених осіб є підробленими.
Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував наявність належних доказів та підстав для задоволення позову, необґрунтовано не прийняв їх як належні докази.
Згідно зі ст. 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.
Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 
Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що рішення Районного суду міста Кутна Гора від 20 квітня 2018 року повинно бути враховано при вирішенні спору, без надання йому відповідної оцінки судом з приводу встановлених ним обставин.
Рішення набрало законної сили.
Висновок суду зазначає що така довіреність не видавалась, а тому вона є фіктивною у відповідності до Чеського законодавства.
Для вирішення спору сам факт того, що довіреність нібито видана від імені Акціонерного товариства «CGM Czech a.s.» та підписана уповноваженими особами ОСОБА_15 та ОСОБА_16  визнання судом фіктивною дає обґрунтовані підстави для визнання спірного договору купівлі-продажу спірної квартири недійсним.
Відхилення судом першої інстанції висновку технічного та почеркознавчого дослідження №1-30/10 від 30 жовтня 2017 року, колегія суддів вважає необґрунтованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Сторона позивача надала на підтвердження своїх доводів відповідні докази. Інша сторона їх не спростувала, та не надала доказів щодо їх не врахування.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
           Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:
1) керує ходом судового процесу;
2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;
3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій;
4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;
5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Не приймаючи до уваги докази надані однією стороною, суд першої інстанції повинен зазначити обґрунтовані доводи іншої сторони, а не будувати свій висновок на не відповідності рішення суду іноземної держави нормам ЦК України без врахування вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України.
          Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції поверхнево розглянув справу, не надав належної оцінки обґрунтованим доказам, та прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.
            За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, проте частково, оскільки позовна вимога про повернення у власність позивачу спірної квартири не підлягає задоволенню, оскільки зазначений спосіб захисту права обраний позивачем, не передбачений ст.. 16 ЦК України.
Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову частково.
         Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 376, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «CGM Czech a.s.» інтереси, якого представляє адвокат  Савченко Вікторія Сергіївна задовольнити частково.
Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 квітня 2019 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким частково задовольнити позов Акціонерного товариства «CGM Czech a.s.» до ОСОБА_1 , третя особа без самостйних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мінюкова-Кручина Тетяна Павлівна про визнання правочину недійсним, витребування майна.
  Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 06 червня 2014 року укладений між Акціонерного товариства «CGM Czech a.s.» в особі представника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.П., зареєстрований в реєстрі №497.
Скасувати рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1 .
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства «CGM Czech a.s.» судовий збір в розмірі 9764,1 грн.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів.
Суддя-доповідач                                                        В.В. Гуль
         Судді                                                                           Л.П. Сушко
 
                                                                                   О.І. Сліпченко