Ухвала
 
20 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 592/19835/18
 
провадження №61-4167ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 листопада 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 27 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Сумське лісове господарство» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до державного підприємства «Сумське лісове господарство» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 була подана з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті касаційна скарга відправлена до Верховного Суду 02 березня 2020 року.
 
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
З указаного вбачається, що касаційна скарга направлена до суду касаційної інстанції з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.
 
У касаційній скарзі заявник зазначає, що отримала копію оскаржуваної постанови 31 січня 2020 року, однак не звертається з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження і не надає доказів на підтвердження поважності пропуску строку на касаційне оскарження.
 
Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
 
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
 
Відповідно до пункту п`ятого частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
Згідно з пунктом 2 частини першої, частиною другою статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Оскільки вказаних підстав касаційна скарга ОСОБА_1 не містить, заявнику пропонується подати до Верховного Суду нову редакцію касаційної скарги, в якій зазначити, в чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, передбачені статтею 389 ЦПК України.
 
У касаційній скарзі міститься клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, в якому, посилаючись на скрутне матеріальне становище, просить звільнити її від сплати судового збору. 
 
Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
 
В обґрунтування поданого клопотання заявником надано довідку Головного управління Пенсійного фонду в Сумській області щодо отримання заявником пенсії за віком за період з травня 2019 року до жовтня 2019 року, та відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків Державної податкової служби України щодо відсутності доходів заявника за період з 01 січня 2019 року по 30 червня 2019 року.
З наданих документів неможливо встановити річний дохід  ОСОБА_1 за попередній календарний рік і факт того, що судовий збір перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу, а тому для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору у суду немає підстав.
Враховуючи вищевикладене, заявнику необхідно надати підтвердження того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за минулий рік чи надати докази сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі. 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
 
Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 102,00 грн.
 
Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Таким чином, розмір судового збору за подання касаційної скарги у даному випадку становить  420,40 грн (2 102*0,2).
 
Отже, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 420,40 грн.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі, код ЄДРПОУ: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)». 
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу необхідно залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 390, 393, 394 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 листопада 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 27 січня 2020 рокузалишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвалидо 17 квітня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо сплати судового збору та оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові, а у разі неподання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних причин для пропуску цього строку та надання доказів на їх підтвердження у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         Н. Ю. Сакара