ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2020 року                                                                 м. Одеса
Єдиний унікальний номер справи №497/670/19
Апеляційне провадження № 22-ц/813/2473/20
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Колеснікова Г.Я. (суддя-доповідач),
суддів - Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Сороколет Ю.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , що діє як законний представник в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на рішення Болградського районного суду Одеської області від 30 вересня 2019 року, постановленого під головуванням судді Кодінцевої С.В.,
 
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та відзиви на позов
У травні 2019 року позивач ОСОБА_1 , який діяв як законний представник в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом до відділу освіти Болградської районної державної адміністрації Одеської області, Комунального некомерційного підприємства «Болградський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Болградської районної ради Одеської області, Каракуртської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Болградської районної ради Одеської області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії.
Позивач зазначив, що малолітні діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчались у Каракуртській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Болградської районної ради Одеської області, в першому класі.
14 лютого 2019 року він проінформований про неможливість відвідування дітьми освітнього закладу з підстав відсутності у них профілактичних щеплень.
19 лютого 2019 року лікар ОСОБА_6 , без належного проведення огляду стану здоров`я дітей, видав довідку про неможливість дітям відвідувати шкільний заклад через відсутність профілактичних щеплень.
На дату звернення до суду діти знаходилися вдома та засвоювали шкільну програму в межах можливості батьків.
Позивач вважав, що: 
- спільним наказом Комунального некомерційного підприємства «Болградський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Болградської районної ради Одеської області, відділу освіти Болградської районної державної адміністрації Одеської області, відокремленого підрозділу «Болградський міжрайонний відділ лабораторних досліджень Державної установи «Одеський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» від 13 лютого 2019 року №38/38/12 позбавлено можливості його дітей, завчасно, без переривання навчального процесу, пройти обстеження та надати навчальному закладу підтвердження стану їх здоров`я та відвідування занять з метою здобуття освіти, право на отримання якої гарантовано Конституцією України та ратифікованими міжнародними нормативними актами (а.с.22-25);
- орган управління освітою та навчальний заклад, не довівши до відома батьків наказ, на підставі якого заборонено дітям відвідувати школу та, не вирішивши питання про організацію іншої форми здобуття освіти, самоусунулись від виконання покладених на них законодавством функцій, не роз`яснивши про механізм та підстави запровадження домашньої форми здобуття освіти;
- питання щодо відвідування навчального закладу дітьми, батьки яких відмовились від щеплень, вирішується лікарсько - консультативною комісією, що утворена саме з метою вирішення питань про можливість дітей, в яких відсутні профілактичні щеплення, відвідувати освітній заклад. Однак, довідка лікарсько-консультативної комісії від 19 лютого 2019 року про відмову дітям відвідувати школу з підстав відсутності щеплень, не відповідає затвердженому протоколу №3 від 19 лютого 2019 року (а.с.17);
- обіг медичного препарату для профілактики кору, епідемічного паротиту та краснухи «Пріорікс ™» є забороненим до використання, тому діями відповідачів порушено конституційне право дітей на освіту. 
Посилаючись на ці обставини, позивач просив суд: 
- визнати дії відповідачів незаконними;
- стягнути солідарно з відповідачів на його користь немайнову моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. та судові витрати в розмірі 7178,93 грн.
- зобов`язати адміністрацію Каракуртської загальноосвітньої школи та управління освіти організувати здобуття освіти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за період незаконного обмеження дітей на відвідування закладу освіти (а.с.3-9).
27 серпня 2019 року позивач звернувся до суду з заявою про уточнення вимог шляхом залишення без розгляду позовних вимог в частині солідарного стягнення з відповідачів немайнової моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. та повернення судових витрат в розмірі 1536,80 грн. (а.с.135-136).
Ухвалою суду першої інстанції від 03 вересня 2019 року вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення немайнової моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. залишені без розгляду. У поверненні сплаченого судового збору відмовлено. 
У відзиві на позов відповідач Комунальне некомерційне підприємство «Болградський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Болградської районної ради Одеської області послався на те, що відмова батьків від щеплень проти кору є необґрунтованою. Правило, згідно з яким без профілактичних щеплень дитина не допускається до дитячих закладів, встановлено Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», тому підприємство діяло на підставі вимог закону (а.с.39-43).
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Стверджував, що діями відповідачів порушені права його дітей на отримання освіти. Починаючи з лютого 2019 року діти не відвідували навчальний заклад, в зв`язку з чим позбавлені можливості отримати освіту, яка гарантована їм Конституцією України, так як директор школи не допускав їх до навчання в зв`язку з відсутністю у дітей щеплень, хоча діти абсолютно здорові і на кір вже перехворіли. Діти пройшли перевірку знань та переведені до другого класу. Дитячим лікарем видано довідку, що вони цілком здорові, але не мають щеплень.
Представник Болградської районної державної адміністрації Одеської областіОріховська А.С. пояснила, що на час видачі спільного наказу від 13 лютого 2019 року в Болградському районі була складна ситуація з приводу захворювання на кір, тому відділ освіти керувався виключно положеннями Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та  роз`ясненнями Міністерства освіти і науки України та Міністерства охорони здоров`я України «Щодо напруженої епідемічної ситуації» від 06 вересня 2018 року про те, що діти без щеплень до навчальних закладів не допускаються. В Болградському районі заборонені вакцини ніколи не використовувалися і не використовуються. 
Представник відділу освіти Болградської районної державної адміністрації Одеської області Федоренко С.М. просив суд відмовити у позові. Свої заперечення обґрунтовував положеннями Конвенції про права дитини, вважаючи, що безпечне життя і освіта є інтересами дитини (а.с.143-149).
Представник Комунального некомерційного  підприємства «Болградський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Болградської районної ради Одеської області Оберемко Н.М. в запереченнях послався на те, що  діти позивача не мали медичних протипоказань до вакцинації, тому підлягали обов`язковому щепленню від кору. Саме з цих підстав лікарсько-консультативна комісія прийняла рішення про заборону відвідування навчальних закладів в Болградському районі дітьми позивача та іншими дітьми, які не мали необхідних щеплень, з огляду на ускладнення епідеміологічної ситуації (а.с.39-67).
Представник Комунального некомерційного підприємства «Болградський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Болградської районної ради Одеської області Саказли Н.О. (лікар епідеміолог) заперечувала проти задоволення позову, стверджуючи на те, що протягом тривалого періоду з 1992 року по 2017 рік захворювання на кір жодного разу не було зареєстровано. Кір залишається однією з найбільш поширених вакцинокерованих інфекційних хвороб, що передається повітряно-крапельним шляхом. Серед тяжких ускладнень кору найчастіше спостерігаються пневмонія, енцефаліт та ураження очей, що може призвести до втрати зору. В 2017 році захворіло 43 особи. Важливим є те, що якщо захворів один член сім`ї, хворіє вся сім`я. Хворіють в основному, нещеплені діти, за весь цей період захворіла лише одна щеплена дитина 18 років, у якої був ослаблений імунітет. 
Представник Каракуртської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Болградської районної ради Одеської області, директор школи Попазова В.К., підтримала заперечення на позов, зазначивши, що відповідно до спільного наказу №38 від 13 лютого 2019 року від навчання відсторонені сім дітей. До відома батьків доведено зміст наказу і детально роз`яснено, що вони самостійно мають займатися освітою своїх дітей, усі ці діти переведені на домашню форму навчання, допоки не отримають необхідних щеплень. У разі потреби, усім батькам будуть надані консультації класними керівниками.
Позивач та його дружина за допомогою до класного керівника не звернулися, з дітьми належним чином не займалися, друковані зошити, що були видані дітям для навчання, не були ними опрацьовані. Батьки стверджували, що у них немає достатнього часу для навчання з дітьми, тому виникли проблеми щодо моніторингу знань, який батьки ігнорували і не приводили для цього дітей до школи(а.с.127-132). 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 30 вересня 2019 року в позові відмовлено.
Суд дійшов висновку про те, що відповідачі діяли згідно норм національного законодавства України - ст.15 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», пославшись на висновки Верховного Суду в постановах колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року (справа № 682/1692/17) та Касаційного адміністративного суду від 20 березня 2018 року (справа №337/3087/17) -а.с.210-215.

Доводи апеляційної скарги та відзивів на скаргу
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , який діє як законний представник в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , просить рішення суду першої інстанції від 30 вересня 2019 року скасувати і постановити нове рішення про задоволення позову. 
Неправильність рішення суду апелянт мотивував порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Зокрема, апелянт, крім доводів, які містяться в позові, зазначив, що:
- медичним закладом не дотримані вимоги законодавства про надання державою права батькам відмовитися або погодитися з проведенням профілактичних щеплень дитині на підставі об'єктивної інформованості батьків щодо якості вакцини;
- відсутні діючі на час виникнення спірних правовідносин механізми забезпечення функціонування інших форм набуття освіти, які за всіма критеріями (якості, доступності, зручності тощо) повинні бути негіршими, ніж отримання освіти в умовах стаціонару;
- недотриманий баланс в частині надання державою гарантій щодо забезпечення високих стандартів якості, як вакцин, що надійшли на внутрішній ринок України, так і медичних послуг, пов`язаних з організацією та проведенням профілактичних щеплень;
- поза увагою суду залишився зміст положень ст.1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», якою визначено, що неблагополучна епідемічна ситуація це рівень захворювання людей на інфекційні хвороби, що перевищує середні багаторічні показники, а також - реєстрація спалахів інфекційних хвороб, та в зв`язку з цим не враховано, що за статистичними даними у 2019 році - на момент виникнення правовідносин сторін, епідемічна ситуація в районі була благополучною (хворіли у 2019 році – 2 особи , а в 2018 році- 43), тому і не існувало перешкод для вирішення питання щодо здобуття освіти дітьми.
У відзиві на апеляційну скаргу Комунальне некомерційне  підприємство «Болградський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Болградської районної ради Одеської області зазначило, що:
- відповідачі дотримали справедливий баланс між конкуруючими інтересами особи та суспільства, застосувавши вимоги Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» при вирішенні питання про недопуск дітей позивача до навчального закладу та пункту 2 ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про обмеження державою прав дітей з метою захисту прав і свобод інших осіб;
- ствердження апелянта щодо незабезпечення високих стандартів якості вакцини та медичних послуг не підтверджені доказами;
- посилання на те, що епідемічна ситуація на період виникнення правовідносин сторін була благополучною, не відповідає фактичним обставинам;
- ствердження, що спільний наказ від 13 лютого 2019 року №38/38/12, підписаний неуповноваженою особою - головою комісії з припинення відділу освіти районної державної адміністрації, є безпідставним через те, що голова ліквідаційної комісії діяв в межах своїх повноважень на виконання ст.15 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб»; 
- дії апелянта під час неблагополучної епідемічної ситуації в районі свідчать про неналежне виконання батьківських обов`язків, оскільки превентивним засобом захисту дитини від смертельно небезпечної хвороби, ліків від якої немає, є щеплення.
У відзиві на апеляційну скаргу Болградська районна державна адміністрація Одеської області вказала, що:
- індивідуальне право (інтерес) батьків про відмовлення від щеплення їх дітей при збереженні обсягу прав на здобуття освіти у навчальному закладі суперечить загальному праву (інтересу) суспільства, інших батьків та їх дітей, які провели щеплення в установленому державою порядку;
- відповідачі дотримали баланс між конкуруючими інтересами осіб та суспільством в цілому;
- вчителями прийняті заходи забезпечення відпрацювання дітьми пропущеного навчального матеріалу за індивідуальними навчальними планами та дистанційною формою навчання;
- за повідомленням апелянта, у зв`язку з релігійними вподобаннями у нього вдома немає комп`ютера, він занадто зайнятий, щоб займатися зі своїми дітьми, немає достатніх знань та навиків для цього, однак за відповідною допомогою до вчителів він не завернувся;
- ствердження апелянта про неякісність вакцини, яка використана для щеплення дітей, не відповідає дійсності;
- не є обґрунтованим посилання апелянта на обмеження прав його дітей спільним наказом від 13 лютого 2019 року №38/38/12.
17 лютого 2020 року від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він підтримав доводи апеляційної скарги, просив справу розглянути у його відсутність. 
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені апеляційним судом належним чином, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутність.

Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга в частині скасування рішення суду не підлягає задоволенню з таких підстав. 

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції 
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є батьком малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10,12).
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 навчаються у Каракуртської загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Болградської районної ради Одеської області.
21 січня 2019 року з метою недопущення розповсюдження спалаху кору в закладі освіти директором Каракуртської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Болградської районної ради Одеської області на підставі рішеннялікарсько-консультативної комісії, довідоклікарсько-консультативної комісії №87, 99, 100, протоколів №34 від 19 лютого 2019 року, №120, 121, 122, 123; №36 від 21 лютого 2019 року видано наказ №13-г «Про недопущення розповсюдження спалаху кору у Каракуртській загальноосвітній школі».
Цим наказом заборонено з 22 лютого 2019 року відвідування закладу дітьми, які не отримали профілактичні щеплення згідно з календарем щеплень до особливого розпорядження (а.с.82).
Вчителям - предметникам наказано: забезпечити відпрацювання дітьми пропущеного навчального матеріалу за індивідуальними навчальними планами та дистанційною формою навчання; забезпечити розміщення матеріалу для відпрацювання на сайті закладу освіти.
Наказом директора Каракуртської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Болградської районної ради Одеської області від 14 лютого 2019 року №11-г «Про заходи попередження розповсюдження захворювання на кір у Каракуртській загальноосвітній школі» затверджено алгоритм взаємодії закладу освіти та охорони здоров`я щодо вирішення питань відвідування закладу освіти дітьми, які не отримали профілактичні щеплення згідно з календарем щеплень. Відповідно до ст.15 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» заборонено відвідування закладу дітьми, які нещеплені проти кору з 15 лютого 2019 року (а.с.83-84, 85-86).
У період відсутності дітей у загальноосвітньому закладі з 14 лютого 2019 року по дату звернення до суду 03 травня 2019 року позивач ОСОБА_1 , будучи поінформованим про процедуру щеплення та наявність вакцини у медичному закладі, відмовився від вакцинації дітей. 
19 лютого 2019 року лікарсько-контрольною комісією Болградського районного центру первинної медико-санітарної допомоги Болградської районної державної адміністрації Одеської області видано довідки за №99, №100 про неможливість відвідування дітьми ОСОБА_7 та ОСОБА_8 навчального закладу у зв`язку з нездійсненням щеплень відповідно до графіку (а.с.17).
У подальшому, наказом директора №67 Каракуртської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Болградської районної ради Одеської області від 02 квітня 2019 року «Про організацію навчання учнів школи, які не отримали профілактичні щеплення згідно з календарем щеплень», визначено здобуття освіти домашньої форми навчання для учнів школи, в тому числі учнів 1-го класу ОСОБА_3 та ОСОБА_9 (а.с.85).
Вчителям - предметникам наказано скласти індивідуальні навчальні плани, контрольні завдання для учнів, які навчаються за домашньою формою навчання. Забезпечити відпрацювання дітьми пропущеного навчального матеріалу за рахунок проведення індивідуальних занять, консультацій, контрольних робіт за індивідуальними навчальними планами та дистанційною формою навчання (а.с.85-86). 
Позивач та його дружина не звернулися за консультаціями до вчителя з метою сприяння отриманню знань дітьми та надання батькам практичної допомоги. При цьому, позивач послався на те, що він зайнятий та не має достатніх знань та навиків для забезпечення дітей освітою на належному рівні (а.с.203-204).
Після завершення навчання дітей позивача у першому класі (2018-2019 роки) здійснений моніторинг знань у дітей, які згодні та зацікавлені у навчанні, потребують уваги батьків, переведені до другого класу.

Застосування Одеським апеляційним судом  міжнародного закону  -  ст.8 Конвенції  про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на повагу до приватного і сімейного життя, та національного законодавства - ст.15 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» 
Згідно ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод
1.Кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
2.Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
За змістом ст.15 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» стосовно запобігання інфекційним захворюванням, у дитячих закладах дітям, які не отримали профілактичних щеплень згідно з календарем щеплень, відвідування дитячих закладів не дозволяється.
В своїй прецедентній практиці Європейський Суд з прав людини, в тому числі у справі «Соломахін проти України» (рішення від 15 березня 2012 року) постійно підкреслює, що фізична недоторканість людини охоплюється поняттям «приватне життя», яке охороняється статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція).
Суд наголосив на тому, що фізична недоторканість особи стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.
Обов`язкове щеплення, як примусовий медичний захід, є втручанням у гарантоване пунктом 1 статті 8 Конвенції право на повагу до приватного життя особи, що включає в себе фізичну та психологічну недоторканість особи.
Розвиваючи ці положення, Європейський Суд зазначив, що втручання у фізичну цілісність особи може бути виправдано міркуванням охорони здоров`я та необхідністю контролю за поширенням інфекційних захворювань.
Медичне втручання не повинно бути на шкоду людині настільки, наскільки може порушити баланс інтересів між особистісною цілісністю особи та суспільним інтересом охорони здоров`я населення.
В даному випадку, заходи, які прийняті відповідачами в період поширення інфекційного захворювання в Болградському районі Одеської області з метою недопущення розповсюдження спалаху кору в закладах освіти, відповідали соціальній потребі (інтересу) суспільства.
Ці заходи – заборона відвідування дитячих закладів дітьми, які не отримали відповідне щеплення, передбачені національним законом – ст. 15 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», були пропорційні законній меті, що переслідувалась, як того вимагає п. 2 ст. 8 Конвенції, – потребі охорони громадського здоров`я, а також здоров`я учнів, які навчались з дітьми позивача.
Оскільки національні органи влади наділені власним розсудом здійснювати в період захворювання заходи стосовно вакцинації, що покладає на осіб обов`язок підкорятись загальним інтересам і не ставити під загрозу інших людей, колегія суддів вважає, що їх дії не виходили за межі власного розсуду.
Тому втручання, яке оскаржено позивачем – неможливість відвідування дітьми навчального закладу, які не отримали щеплення від кору, з метою, що переслідувалась, - охорона здоров`я учнів, які навчались з дітьми позивача, є необхідним в демократичному суспільстві, про що йдеться у пункті 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З урахуванням викладеного, доводи в скарзі апелянта щодо недотримання балансу між індивідуальним інтересом, а саме: недопуском до навчального закладу без профілактичних щеплень його дітей, та суспільним інтересом - охороною здоров`я, в тому числі здоров`я учнів, з якими навчались його діти, до уваги не приймаються.
Посилання апелянта на відмову від щеплення дітей через неякість вакцини не підтверджено доказами. Національним законом – ст. 15 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» стосовно запобігання інфекційним захворюванням, не дозволено відвідування дитячих закладів особами, які не отримали профілактичні щеплення.
Суд першої інстанції виконав вимоги національного і міжнародного закону щодо обґрунтованості судового рішення згідно пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. 
Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , що діє як законний представник в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в частині скасування рішення суду першої інстанції, залишити без задоволення.
Рішення Болградського районного суду Одеської області від 30 вересня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Повне судове рішення складено 11 березня 2020 року.

Головуючий 

Судді: