КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
                                                                                                                                                             -
 Справа № 33/824/1577/2020                                                                                            Постанова винесена суддею Щасною Т.В.
 Категорія: ч. 1 ст. 184 КУпАП          
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И
 
10 квітня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., перевіривши матеріали справи                    про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та захисника Даниленко Т.І. на постанову судді Дарницького районного суду   м. Києва від 06 березня 2020 року, 
 
в с т а н о в и л а:
 
Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді попередження.
Також постановлено стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі                     420 грн. 40 коп. 
 
 Не погоджуючись із зазначеною постановою суду,  ОСОБА_1 та  захисник Даниленко Т.І. подали апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального права, просять її скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП,               у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.
 
 Також ОСОБА_1 та захисник Даниленко Т.І. подали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, як пропущеного з поважних причин, посилаючись на те, що ні ОСОБА_1 , ні її захисник, з яким вона уклала договір лише згодом - 23.03.2020 року, у судовому засіданні присутні не були, а оскаржувану постанову суду                ОСОБА_1 отримала поштою лише 14.03.2020 року, а тому вважають, що строк на апеляційне оскарження починається саме з 14.03.2020 року.  
 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, вважаю, що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга  підлягає поверненню особам, які її подали,                   з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова Дарницького районного суду м. Києва стосовно                      ОСОБА_1 була винесена 06 березня 2020 року.
Разом з тим, апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 та захисник Даниленко Т.І. подали лише 23 березня 2020 року, згідно поштового штампу, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.
 
Строк на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. 
 
Між тим, доводи  ОСОБА_1  та захисника Даниленко Т.І., наведені в обґрунтування прохання про поновлення строку на апеляційне оскарження, не містять посилань на  обставини, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2020  року. 
 
Як вбачається з постанови Дарницького районного суду м. Києва                   від 06 березня 2020 року, ОСОБА_1 не була присутньою при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції.                 
Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що справа призначалася                         до розгляду на 28.02.2020 року та 06.03.2020 року, про що  ОСОБА_1 повідомлялася судовою повісткою та телефонограмою (а.с. 66, 67). 
Проте,  ОСОБА_1 жодного разу у судове засідання не з`явилася,                  а подала заяву, в якій просила відкласти розгляд справи після 06.04.2020 року для пошуку захисника, який буде надавати їй юридичну допомогу.
 Однак, враховуючи те, що вказаний адміністративний матеріал вперше надійшов до суду 23.05.2019 року та неодноразово повертався судом на дооформлення, після чого ОСОБА_1 та її захисник неодноразово були присутні під час розгляду даної справи та знайомилися з матеріалами, надавали свої докази, суд, розцінивши таку процесуальну поведінку  ОСОБА_1 як затягування розгляду справи, розглянув справу за відсутності ОСОБА_1  та притягнув останню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.                 
 
Отже, вищенаведені обставини вказують на те, що  ОСОБА_1 , будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, а також про повернення даної справи до суду після дооформлення та про призначення її до розгляду на                       06.03.2020 року, в подальшому самостійно не цікавилася ні станом, ні наслідками розгляду справи про адміністративні правопорушення щодо неї, а поставилася до цього питання байдуже.
 
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення "Пономарьов проти України").
 
Таким чином, зазначені  ОСОБА_1 та захисником Даниленко Т.І. обставини, такі як розгляд провадження за відсутності  ОСОБА_1 та її захисника, з яким вона уклала договір лише - 23.03.2020 року, а також несвоєчасне направлення  ОСОБА_1 оскаржуваної постанови суду, яку вона отримала лише 14.03.2020 року, не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, оскільки не містять посилань на такі обставини, які б об`єктивно могли зашкодити ОСОБА_1 своєчасно дізнатися про результати розгляду справи, який було призначено на 06.03.2020 року, про що вона була повідомлена, своєчасно звернутися за правовою допомогою та відповідно своєчасно подати апеляційну скаргу. 
 
За таких обставин, відсутні підстави для поновлення  ОСОБА_1 та захиснику Даниленко Т.І. строку на апеляційне оскарження, оскільки причини, на які вони посилаються, з урахуванням зазначених вище обставин, не є поважними.
 
          Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
 
Оскільки доказів, які б підтверджували поважність пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, апелянтами не надано, а обставини, на які вони посилаються, не є поважними і не підлягають визнанню поважними, то у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути  ОСОБА_1 та захиснику Даниленко Т.І.  
 
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя 
 
п о с т а н о в и л а:
 
Відмовити  ОСОБА_1  та захиснику Даниленко Т.І. у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду                    м. Києва від 06 березня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .
Апеляційну скаргу повернути  ОСОБА_1 та захиснику                   Даниленко Т.І.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
               Суддя 
         Київського апеляційного суду                                                    Горб І.М.