П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/409/19	
Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.
                                        
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого           судді                     -            Джабурія О.В.
суддів                                          -            Кравченка К.В.
-           Вербицької Н.В.
 розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, про визнання протиправним та скасування рішення від 30.01.2019 року № 4773/6/99-99-11-05-02-25, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державної фіскальної служби України з вимогами визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 4773/6/99-99-11-05-02-25 від 30.01.2019 р. «Про залишення скарги без розгляду» та зобов`язати відповідача розглянути скаргу позивача від 26.11.2018 р. на вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Миколаївській області № Ф/72830-17 від 15.11.2018 р. 
Ухвалою суду від 15.02.2019 р. провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач вважає, що рішення відповідача підлягає скасуванню, оскільки скарга на вимогу Головного управління ДФС у Миколаївській області № Ф/72830-17 від 15.11.2018 р. подана в строки визначені законодавством, а оскаржуване рішення відповідача є необґрунтованим та таким, що не відповідає нормам чинного законодавства.
Відповідач заперечував проти позовних вимог та зазначив, що скарга на вимогу про сплату недоїмки проводиться відповідно до Порядку розгляду контролюючими органами скарг  на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2015 р. № 1124, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.02.2016 р. № 178/28308. Позивач повинен був подати первинну скаргу протягом 10 днів  до відповідного головного управлінні ДФС в області, що настають за днем отримання платником податку єдиного внеску вимоги або рішення територіальних контролюючих органів про нарахування пені та накладення штрафу. Позивач порушив законодавчо встановлений 10-денний строк для подання такої скарги, тому  таку скаргу залишено відповідачем без розгляду.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року позов задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Державної фіскальної служби України (код ЄДРПОУ 39392197) № 4773/6/99-99-11-05-02-25 від 30.01.2019 р. «Про залишення скарги без розгляду», зобов`язано Державну фіскальну службу України розглянути скаргу ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) від 26.11.2018 р. на вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Миколаївській області № Ф/72830-17 від 15.11.2018 р. 

          На вказане рішення відповідачем подано апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .
          Апелянт вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи не здійснено повного та всебічного розгляду справи, не взято до уваги доводи та докази, на які посилається ДФС при вирішенні даного спору. Так, первинна скарга повинна бути подана до відповідного головного управління ДФС в області, місті Києві протягом 10-ти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги або рішення територіальних контролюючих органів про нарахування пені та накладення штрафу. Вимога про сплату єдиного внеску була отримана позивачем 13.12.2018 р. Апелянт вважає, що останнім днем подачі скарги на рішення відповідача в порядку адміністративного оскарження є 24.12.2018 р. При цьому, скаргу подано до ДФС України засобами поштового зв`язку 26.12.2018 р., тобто з порушенням законодавчо встановленого 10-денного строку для її подання, у зв`язку з чим скарга не підлягає розгляду ДФС України.  
Судом апеляційної інстанції розгляд справи проведено за відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами, з урахуванням  Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19»  про введення з 12 березня 2020 року карантину, рекомендацій Ради суддів України від 16.03.2020 № 9рс-186/20 щодо утримання від участі в судових засіданнях особисто учасників процесу, введення особливого режиму у м. Одеса.
Матеріали справи є достатніми для її розгляду.
В ході розгляду справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з  наступних підстав. 
Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
 Колегією суддів встановлено, що 15.11.2018 р. Головним управлінням ДФС у Миколаївській області винесено податкову вимогу № Ф-72830-17 про сплату єдиного внеску ОСОБА_1 . 
 Згідно до вимог ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску.  
 Зазначену вимогу ОСОБА_1 отримала 13.12.2018 р., про що свідчить роздруківка відстеження відповідного поштового відправлення (а.с. 10).
 Відповідно до положень п. 56.13 ст. 56 Податкового кодексу України у разі коли останній день строків оскарження рішень контролюючих органів припадає на вихідний або святковий день, останнім днем таких строків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.
 Згідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1-р від 11.01.2018 р. «Про перенесення робочих днів у 2018 році» робочий день з понеділка 24 грудня був перенесений на суботу 22 грудня.
 Оскільки вимога ГУ ДФС у Миколаївській області була отримана ОСОБА_1 13.12.2018 р., відповідно, останнім днем строку на оскарження цієї вимоги було 23.12.2018 р.
 23.12.2018 р. – це неділя, вихідний день, 24.12.2018 р. – вихідний день відповідно до вищенаведеного розпорядження КМУ № 1-р від 11.01.2018 р., 25.12.2018 р. – святковий день Різдво Христове, згідно ст. 73 Кодексу законів про працю України – вихідний. 
Таким чином, першим робочим днем, який настав за вихідним днем 23.12.2018 р., був день 26.12.2018 р.
Враховуючи, що ОСОБА_1 подала скаргу засобами поштового зв`язку 26.12.2018 р., нею не був порушений десятиденний строк для подання скарги.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про незаконність і необґрунтованість рішення Державної фіскальної служби України № 4773/6/99-99-11-05-02-25 від 30.01.2019 р. «Про залишення скарги без розгляду». 
За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що судове рішення підлягає скасуванню.
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, - 
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 травня 2019 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя 	 	Джабурія О.В.	
Судді	    	Вербицька Н. В.    Кравченко К.В.