ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/3629/19                                                               

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13 травня 2020 року                                                                                               м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Бужак Н. П.
Суддів: Кобаля М.І., Костюк Л.О.
За участю секретаря: Гайворонського В.М.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року, суддя Гарань С.М., у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу,-

У С Т А Н О В И Л А:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, у якому просив скасувати постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 09.07.2019 року № 113491 та № 113492.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач протиправно застосував до нього штраф за відсутність протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, заповнених тахокарт у кількості, що передбачена законодавством, полісу особистого обов`язкового страхування водія від нещасних випадків на транспорті, оскільки транспортний засіб марки МАЗ д.н. НОМЕР_1 не міг бути зупинений та перевірений посадовими особами Укртрансбезпеки, тому що згідно листа ТОВ "Теко Трейд" від 29.10.2019 року № 305, що надає послуги GPS моніторингу вище зазначений транспортний засіб перебував за іншою адресою.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 27.05.2019 року та 28.05.2019 року на автомобільній дорозі Н-16 39 км. + 800 м. проведено перевірку транспортного засобу марки МАЗ д.н. НОМЕР_1 , що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 та встановлено надання послуг з перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, заповнених тахокарт у кількості, що передбачена законодавством, полісу особистого обов`язкового страхування водія від нещасних випадків на транспорті, про що складено акти перевірки від 27.05.2019 року № 127637 та від 28.05.2019 року № 127634.
Дані перевірки проводились на підставі направлення на перевірку № 007532 від 27.05.2019 року.
За змістом наданих до справи листів від 25.06.2019 року № 23227/39/24-19 та № 23258/39/24-19 позивача було запрошено на розгляд справи на 09.07.2019 року.     
Постановами від 09.07.20129 року  про застосування  адміністративно-господарських штрафів  №113491  та № 113492  стягнуто з ФОП ОСОБА_1 адміністративно - господарський штраф  в сумі 1700 грн по кожній з постанов.
Позивач, вважаючи вищезазначені постанови протиправними та такими, що прийняті з порушенням норм чинного законодавства, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень визначено Законом України від 05.04.2001 року № 2344-ІІІ "Про автомобільний транспорт" (Закон № 2344-ІІІ).
Відповідно до частини 11 статті 6 зазначеного вище Закону державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.
Згідно з абзацом четвертим статті 6 Закону № 2344 реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (Порядок № 1567).
Відповідно до пункту 2 цього Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
За приписами м 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Згідно з пунктом 15 зазначеного вище Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
Відповідно до положень ст. 48 зазначеного Закону автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Так, документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є, зокрема: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Отже, визначений перелік документів не є вичерпним.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності) (пункт 21 Порядку № 1567).
Згідно із абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до змісту оскаржуваних постанов про накладення адміністративно-господарського штрафу №113491 та №113492 вони прийняті на підставі актів перевірки від 27.05.2019 року та від 28.05.2019 року, якими зафіксовано надання послуг з перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, заповнених тахокарт у кількості, що передбачена законодавством, полісу особистого обов`язкового страхування водія від нещасних випадків на транспорті.
Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20.10.2010 року за № 946/18241, затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі - Інструкція № 385).
Інструкцію № 385 розроблено відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, а також Законів України "Про автомобільний транспорт", "Про дорожній рух". Вона визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів (пункт 1.2 розділу І Інструкції № 385).
Відповідно до положень Інструкції №385 адаптація тахографа до транспортного засобу - оновлення або підтвердження параметрів автомобільного транспортного засобу, що зберігаються у пам`яті тахографа, до яких залежно від типу тахографа належать: ідентифікаційний номер ( VIN -код) та номерний знак (цифри та літери, нанесені на номерному знаку, - VRN) автомобільного транспортного засобу, розмір застосованих пневматичних шин, результати визначення константи тахографа "k", характеристичного коефіцієнта автомобільного транспортного засобу "w", ефективного кола шини "l", а також показники часу, пробігу, граничного значення швидкості, на яке налаштований обмежувач швидкості транспортного засобу (за наявності).
Пунктом 1.4 Інструкції №385 встановлено, що контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.
Пунктом 3.3 Інструкції № 385 визначено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа -особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена Європейською угодою щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
Згідно з п. 2.7 Інструкції № 385 за результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу ПСТ оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1. ПСТ надає один примірник зазначеного протоколу перевізнику, а другий залишає собі і зберігає разом з тахокартою або у разі цифрового тахографа - з роздруківкою та електронними файлами, що підтверджують достовірність наведених у протоколі даних.
Протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу зберігають протягом трьох років з дати проведення робіт.
Із наданих до матеріалів справи позивачем протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, ідентифікаційний номер UА 140-000412Y від 11 липня 2017 року, стосовно автомобіля МАЗ 54322, 1987 року, реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 проведена перевірка та адаптація тахографа до даного транспортного засобу.
03.12.2018 року складено протокол перевірки технічного стану зазначеного транспортного засобу №00097-02071-18.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що автомобіль МАЗ 54322, н.з НОМЕР_1 пройшов перевірку та адаптацію тахографа у встановленому засоном порядку.
Окрім того, зазначений автомобіль був застрахований в установленому законом порядку про що свідчить поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних траспортних засобів (а.с.15-17).
Щодо доводів позивача стосовно самого факту проведення перевірки як такої, відсутності під час перевірки документів та законності прийнятих постанов, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п.1 постанови КМ України №422 від 20.05.2013 року «Деякі питання автомобільних перевезень пасажирів та вантажів» зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення, під час проведення рейдових перевірок здійснюється посадовою особою Укртрансбезпеки або її територіального органу у форменному одязі за допомогою сигнального диска (жезла).
Зупинення транспортного засобу здійснюється для проведення рейдової перевірки посадовою особою в будь-який час на маршруті руху (п.3 постанови).
Позивач в заперечення самого факту проведення перевірки автомобіля зазначив, що в час перевірки автомобіль перебував в іншому місці, а отже фактично перевірки інспекторами взагалі не проводилась.
Із акта перевірки №127634 та постанови від 09.07.2019 року №113492 вбачається, що місце перевірки автомобіля МАЗ, н.з. НОМЕР_1  28.05.2019 року о 12-30, автодорога Н-16 39 км+800м.
Згідно з актом від 27.05.2019 року №127637 та постановою від 09.07.2019 року №113491 місце перевірки автомоблія МАЗ, н.з. НОМЕР_1 27.05.2019 року о 12-20, автодорога Н-16 39 км+800м.
В заперечення факту проведення такої перевірки позивачем надано в якості доказу лист ТОВ «Теко Трейд» у якому зазначено, що автормобіль МАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 27.05.2019 року о 12-20 знаходився за адресою вул. Героїв Холодного Яру с. Червона Слобода, Черкаська область, його координати в цей час: 49.4033699036, 32.1270027161.
28.05.2019 року о 12-30 автомобіль знаходився на Смілянському шосе Н-16, Черкаська область, його координати в цей час: 49.3673744202, 31.9716510773.
До зазначеного листа додано додатки 1, 2 в малюнках щодо місцезнаходження автомобіля МАЗ 03665 МА 27 та 28.05.2019 року.
Окрім того, до апеляційної скарги позивачем було долучено договір про надання послуг моніторингу №142А від 01.05.2016 року, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та  ТОВ «Теко Трейд». 
Відповідно до умов договору, виконавець зобов`язується надавати замовнику на території України у зонах, які доступні для приймання сигналу, GPS-пристроєм та яких надається послуга передачі даних через GPRS у обраного замовником оператора стільникового зв`язку, послуги моніторингу GPS-пристрою транспортного засобу замовника та надавати інформацію про результати моніторингу, а замовник зобов`язується оплатити такі послуги.
Договір діє протягом 1 року. У випадку відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну договору за 30 календарних днів до моменту закінчення строку дії договору він вважається продовженим щоразу на наступний календарний рік на тих же умовах.
Також позивачем надано декларацію про відповідність, якою ТОВ «ТЕКО ТРЕЙД» підтверджує, що пристрій спостереження за рухомими об`єктами відповідає вимогам Технічного регламенту радіообладнання і телекомунікаційного кінцевого обладнання, а також нормативним документам.
Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачем доведено факт перебування належного йому автомобіля МАЗ, н.з. НОМЕР_1 28.05.2019 о 12-30 та 27.05.2019 року о 12-20 в іншому місці, ніж зазначено  відповідачем в актах проведення перевірки та постановах про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Доводи суду першої інстанції щодо неприйняття до уваги пояснень позивача з приводу перебування автомобіля в іншому місці, колегія судді ввважає безпідставними, оскільки судом не було витребувано у відповідача вищезазначений договір та інші документи та безпідставно відкинуто доводи позивача без дослідження всіх необхідних обставин справи.
Щодо доводів позивача про порушення відповідачем порядку розгляду справ, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідачем надано до справи листи, датовані 25.06.2019 року за №23258/39/24-19 №23257/39/24-19 про повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи 09.07.2019 року з 10.00 до 12-30, в Управлінні Укртрансбезпеки у Черкаській області за адресою: м. Черкаси, вул. Хрещатик, 223, каб.401 (а.с.38,41).
Окрім того, відповідачем надано ксерокопію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернуто за закінченням терміну зберігання 23.08.2019 року (а.с.43). Із даного повідомлення вбачається, що останнє подано для відправлення 12.07.2019 року, тоді як розгляд справи  призначався на 09.07.2019 року, тобто вже після розгляду справи.
Приписами п. 25 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Відповідно до п. п. 25-26 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно- господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Порядок оформлення матеріалів та розгляду справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства про автомобільний транспорт, уповноваженими на те посадовими особами Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів (далі - уповноважені посадові особи) врегульовано інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті, затверджена наказом Міністерства інфраструктури України 24.04.2013 року № 254 (далі - Інструкція № 254).      Відповідно до п. 3.1 та п. 3.2 розділу ІІІ Інструкції №254 при розгляді справи про адміністративне правопорушення особа, уповноважена розглядати справи про адміністративне правопорушення, зобов`язана дотримуватися вимог статті 38 Кодексу, відповідно до якої адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а у разі триваючого правопорушення - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.
Справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливий лише у випадках, коли є підтвердження про належне повідомлення цієї особи про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Системний аналіз вищенаведених положень свідчить, що на орган державного контролю покладено обов`язок належного повідомлення суб`єкта господарювання про місце і час розгляду справи про порушення шляхом вручення суб`єкту господарювання такого повідомлення під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.
Доказів щодо того, що позивач належним чином був повідомлений про місце і час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт матеріали справи не містять і таких доказів відповідачем надано не було.
Таким чином, відповідачем не було дотримано приписів Порядку №1567 та Інструкції №254 при проведенні процедури розгляду акта перевірки про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що позбавило ФОП ОСОБА_1 законного права бути присутнім під час розгляду справи, подати відповідні докази, висловити заперечення.
Згідно з ч. 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не доведено факту порушення позивачем вимог чинного законодавства України, а тому підстави для прийняття постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу відсутні. З цих підстав, виходячи з вимог Кодексу адміністративного судочинства, судова колегія вважає, що прийняті відносно позивача ФОП ОСОБА_1 постанови про застосування адміністративно-господарські санкції є протиправними і підлягають скасуванню.
Відповідно до ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З урахуванням вищевикладеного, оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, не надано належної оцінки всім обставинам справи, судове рішення не можна вважати законним та обґрунтованим, а тому рішення Черкаського окружного адміністративного суду підлягає скасуванню у повному обсязі з ухваленням постанови про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року скасувати та ухвалити постанову наступного змісту.
Визнати протиправною та скасувати постанову №113492 від 09.07.2019 року  про застосування до ФОП ОСОБА_1  адміністративно-госоподарського штрафу у розмірі 1700 грн.
Визнати протиправною та скасувати постанову №113491 від 09.07.2019 року  про застосування до ФОП ОСОБА_1  адміністративно-госоподарського штрафу у розмірі 1700 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Судя-доповідач:                                                                                Бужак Н.П.

Судді:                                                                                          Кобаль М.І.

                                                                                                    Костюк Л.О.

Постанову виготовлено: 13 травня 2020 року.